ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 липня 2025 року           справа №200/7318/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 200/7318/24 (головуючий І інстанції Абдукадирова К.Е.) за позовом ОСОБА_1 до   ІНФОРМАЦІЯ_1  про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                                           В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1  (далі - відповідач) в якому просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття позивача на військовий облік на підставі статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX, як раніше засудженого до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити позивача з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX до ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»), як раніше засудженого до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року відмовлено в задоволенні позову.
Позивачем подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення про задоволення позову через порушення норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Апелянт зазначив, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року було витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 : належним чином засвідчену копію особової справи ОСОБА_1 ; письмові пояснення щодо підстав взяття на облік ОСОБА_1 . 
Відповідач не надав суду першої інстанції належним чином засвідчену копію особової справи ОСОБА_1 , ухвалу суду в цій частині не виконав, надав лише копію облікової картки № 07/3044 відповідно якої позивача 17.04.2024 прийнято на облік. 
Відповідно наданої відповідачем облікової картки № 07/3044, судом першої інстанції не досліджено того факту, що відповідно Військово-облікового документу в електронному вигляді за номером в реєстрі оберіг 071220231464438600251 зазначено, що позивач пройшов ВЛК 05.04.2023, а не 17.04.2024 року, як вказано у обліковій картці, при цьому, позивач 17.04.2024 року ВЛК не проходив. 
Судом першої інстанції не з`ясовано обставину, чи був позивач узятий на облік після проходження ВЛК 05.04.2023 року, чи було його виключено з обліку, як раніше засудженого за тяжкий злочин. Не з`ясованою залишилась обставина, чому саме після проходження ВЛК 05.04.2023 року позивача не було взято на облік саме 05.04.2023 року, а взято на облік лише 17.04.2024 року.
Судом першої інстанції в супереч своїм ухвалам не було досліджено копію особової справи ОСОБА_1 , оскільки відповідачем не надано такої копії особової справи.
Отже, судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясована обставина, що має значення для справи, а саме не з`ясовано обставина, що саме відбулося 05.04.2023 року та чому саме 05.04.2023 року позивача не було узято на облік. 
На думку апелянта, послідовність дій відповідача свідчить про те, що позивача не було взято на облік, оскільки він надав відповідачу крім інших документів, копію вироку, а відповідно приписів п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції станом на 05.04.2023 рік) він підлягав виключенню з військового обліку, як раніше засуджений за тяжкий злочин, але чомусь відповідачем не надано ніяких відомостей з цього приводу, а надано відповідачем лише інформацію про взяття позивача на облік 17.04.2024 року, пояснень чому його не було узято на облік 05.04.2023 року відповідач не надав, а суд не з`ясував таку обставину, яка має суттєве значення для вирішення справи по суті та ухвалення обґрунтованого рішення. 
Нез`ясування судом першої інстанції такої обставини, як відомості про те що позивача 05.04.2023 року після проходження ВЛК не було взято на облік, призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.
Суд першої інстанції акцентує, що позивач втратив військово-обліковий документ у 2022 році, а пізніше – 05.04.2023 він пройшов військово-лікарську комісію та військово-обліковий документ не отримав та на думку суду, позивач проявив власну недбалість. Під час розгляду справи було встановлено, зокрема з позиції відповідача викладеної у клопотанні про долучення доказів «…. ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 17.04.2024 року. За результатами проходження військово-лікарської комісії 05.04.2023 року визнаний придатним до військової служби».
У апелянта постає питання, чому після проходження ВЛК 05.04.2023 року, його відповідачем узято на облік майже через рік та 12 днів, а саме, 17.04.2024 року, судом першої інстанції це питання не з`ясовано та у рішенні суду першої інстанції не доведено те, що позивач проявив власну недбалість та не отримував військово-обліковий документ після проходження ВЛК 05.04.2023.
Апелянт зазначає, що він не отримав військово-обліковий документ з тієї причини, що йому його не видали, пояснив, що його виключають з військового обліку, як раніше засудженого за тяжкий злочин.
Відповідач надав до суду облікову картку до військового квитка, але при цьому копію військового квитка відповідачем не надано, взагалі не відомо чи є військовий квиток. 
З наданої облікової картки, на думку апелянта, незрозумілі взагалі дії відповідача щодо змісту заповнення такої картки, оскільки така облікова картка не містить інформації про сімейний стан, хоча ще у 2022 року позивачем надавалися відповідачу відомості про одруження, народження сина та такі відомості при ньому заносилися до облікової картки, а зараз такі відомості відсутні у обліковій картці. 
Також у обліковій картці вказано, що позивач пройшов медичний огляд 17.04.2024 року та взятий на облік 17.04.2024 року, але це взагалі не зрозуміло, оскільки відповідно відомостей в реєстрі Оберіг, які додані до позову (та такі відомості внесені відповідачем до реєстру) вказана дата ВЛК 05.04.2023 року, тобто відомості щодо позивача різні. Так само не можна погодитися з позицією відповідача у його клопотанні, щодо факту засудження ОСОБА_1 , за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину відомості у відповідача відсутні.
Закон №2232-ХІІ, як у редакції до змін так, і у чинній редакції не передбачає поновленню на обліку виключених з військового обліку раніше засуджених за тяжкий злочин, але відповідач в супереч нормам законодавства узяв позивача на військовий облік саме у період з 11.04.2024 року (час ухвалення змін до ст. 37 Закону №2232-ХІІ) по 18.05.2024 року (час набрання чинності змін до ст. 37 Закону №2232-ХІІ ), тобто вчинив протиправні дії 17.04.2024 року та узяв позивача на облік, як раніше засудженого, за тяжкий злочин, в супереч п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ ( в редакції чинній станом на 17.04.2024 рік ). 
Суд першої інстанції порушив норми матеріального права, оскільки вирішуючи справу по суті застосував норми ст. 37 ч. 6 Закону №2232-ХІІ в редакції, яка діє з 18.05.2024 року, коли мав застосувати ст. 37 ч. 6 Закону №2232-ХІІ в редакції, яка діяла до 18.05.2024 року, що є підставою для скасування рішення суду.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивача взято на облік, як внутрішньо переміщену особу, відповідно до довідки від 02.09.2024 №6343-5003427074. 
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.05.2015 року у справі № 185/5924/15-к позивача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України   звільнено   обвинуваченого    ОСОБА_1    від відбування   покарання   з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки: сповіщати органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися   для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції. Скасовано   запобіжний захід обвинуваченому    ОСОБА_1 у виді тримання під вартою. Обвинуваченого    ОСОБА_1 звільнено з під варти негайно в залі суду.
Листом Відділення поліції №2 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.06.2022 року № 3860/306/01-22 позивача повідомлено, що до Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події було внесено інформацію про те, що ОСОБА_1 за особистою необачністю втратив військовий квиток та приписне свідоцтво на його ім`я, за №2618 від 15.06.2022.
У позовній заяві позивач зазначив, що він у 2022 році звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 та надав відомості щодо себе, зокрема, відомості про місце проживання, про одруження, про народження сина та вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.05.2015 року. У 2023 році він знову звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 , уточнив персональні дані та пройшов ВЛК. Військово-обліковий документ позивачу не було надано.
28 вересня 2024 року під час спілкування з представниками ТЦК та СП, які зупинили позивача на вулиці у м. Харків, з метою перевірки військово-облікового документу, який не видано відповідачем, йому запропонували отримати військово-обліковий документ у електронному вигляді.  Позивач зареєструвався у додатку резерв+ та отримав військово- обліковий документ у електронному вигляді, де зазначено, що відповідно до постанови ВЛК від 05.04.2023 - придатний, взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_2 та є військовозобов`язаним.
Зауважує, що 28 вересня 2024 року позивачу стало відомо, про те, що його узято на військовий облік відповідно до нової редакції ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" яка набрала законної чинності 18 травня 2024 року.
Відповідно до облікової картки №07/3044 ОСОБА_1 17.04.2024 прийнятий на облік.
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
Відповідно до   статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII  (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
У зв`язку з військовою агресією рф проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої   статті 106 Конституції України,  Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим   Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Пунктами 2 та 4   Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
В подальшому Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженому Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану з                   05 годин 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.
В подальшому   строк дії воєнного стану продовжувався   і діє на час розгляду даної справи. 
За ч. 6 статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено види військової служби, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. 
Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
За ч. 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
За ч.ч. 1, 2 статті 14 Закону №2232-XII взяття громадян України на військовий облік призовників проводиться з метою визначення наявних людських ресурсів, ступеня їх придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей. Взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №1487 у редакції чинній станом на момент звернення позивача до суду), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.
Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період (пункт 3 Порядку №1487).
Відповідно до пункту 20 Порядку №1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. У разі зміни місця проживання або у разі, коли в паспорті громадянина України відсутні відмітки про реєстрацію місця проживання, призовниками, військовозобов`язаними та резервістами подається інформація, яка підтверджується документами або відомостями відповідно до Закону України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні та Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад (Офіційний вісник України, 2022 р., №25, ст. 1234). Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
За п. 22 Порядку №1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно з п. 29 Порядку №1487 у разі виключення призовників, військовозобов`язаних та резервістів з персонально-первинного військового обліку виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у картках первинного обліку ставляться відповідні відмітки.
Позивачем оскаржуються дії відповідача щодо взяття позивача на військовий облік на підставі статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року N 3633-IX, як раніше засудженого до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину.
За п. 6 ч. 6 статті 37 Закону №2232-ХІІ (в редакції до внесення змін Законом №3633-IX від 11.04.2024) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до частини шостої статті 37 Закону №2232-ХІІ в редакції Закону №3633-IX від 11.04.2024, які набрали чинності 18.05.2024 року, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
{Стаття 37 із змінами, внесеними згідно із Законами № 1254-VI від 14.04.2009, № 2926-VI від 13.01.2011, № 3353-VI від 12.05.2011, № 5404-VI від 02.10.2012, № 406-VII від 04.07.2013, № 589-VII від 19.09.2013, № 1275-VII від 20.05.2014, № 1634-VII від 12.08.2014, № 116-VIII від 15.01.2015, № 267-VIII від 19.03.2015, № 901-VIII від 23.12.2015, № 440-IX від 14.01.2020; в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021; із змінами, внесеними згідно із Законами № 1150-IX від 28.01.2021, № 1417-IX від 27.04.2021, № 1871-IX від 05.11.2021, № 2995-IX від 21.03.2023, № 3621-IX від 21.03.2024; в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024}.
Суд враховує, що з 18.05.2024 набрав чинності Закон України  «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX   (далі – Закон № 3633-IX), яким внесено зміни Закону №   2232-ХІІ.
Підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього визначені в статті 37 Закону №2232-ХІІ.
Отже, норми ст. 37 Закону №2232-ХІІ, станом на дту взяття позивача на облік в ІНФОРМАЦІЯ_5 , не містять такої підстави для виключення з військового обліку осіб, які засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
За п. 4 розділу «Загальні питання» Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані:
особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади». Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади;
особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України;
особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;
засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, які засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.
Крім того, позивач втратив військово-обліковий документ у 2022 році, пізніше - 05.04.2023  він проходив військово-лікарську комісію та військово-обліковий документ не отримав, чим проявив власну недбалість.
За  ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                       П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 200/7318/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 30 липня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                  Е.Г. Казначеєв