ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/17460/15                                                     Головуючий у І інстанції - Супрун Є.Б.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 серпня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                 суддів:                  Кузьменка В.В., Мєзєнцева Є.І.,

                           при секретарі:                 Руденко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Укртранснафта» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Акціонерне товариство «Укртранснафта» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Відповідача від 12 травня 2015 року                           № 0000434102.
Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач вказав, що у зв`язку з наявністю у Товариства станом на 02.02.2015 підтвердженого від`ємного значення у розмірі                         16 324 285,00 грн та задекларованого податкового зобов`язання з ПДВ за лютий 2015 року у розмірі 15 324 285,00 грн, Відповідач не мав права донараховувати податкові зобов`язання за спірним податковим повідомленням-рішенням.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2015 року відкрито провадження у справі.
В подальшому ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2016 року провадження у цій справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі, що перебуває в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/17494/15 за позовом ПАТ «Укртранснафта» до МГУДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.05.2015                            № 0000444102, прийнятого на підставі Акта перевірки від 14.04.2015 № 432/28-10-41-20/31570412.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року поновлено провадження у справі № 826/17460/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» до Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12 травня 2015 року            № 0000434102.
Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» від 16 липня 2024 року № 3863-IX, пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-IX викладено в такій редакції, зокрема:
- «Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом» (абзац четвертий пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення»);
- «Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд» (абзац шостий пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення»).
На виконання вимог Закону № 2825-IX, Полтавському окружному адміністративному суду розподілено не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва справи, зокрема і справу № 826/17460/15.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 12 травня 2015 року № 0000434102.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Апеляційна скарга мотивована тим, що податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно та у відповідності із вимогами законодавства в результаті виявлених під час перевірки порушень.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, представників Сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.03.2015 Позивачем в електронному вигляді було подано податкову декларацію з ПДВ за лютий 2015 року (звітна нова) з додатками (реєстраційний номер № 9045291825)                           (т. 1, а.с. 50-53).
24.03.2015 Товариством в електронному вигляді було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2015 року з додатками (реєстраційний номер № 9047906837) (т. 1, а.с. 80-84).
25.03.2015 Товариством в електронному вигляді було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2015 року з додатками (реєстраційний номер № 9048983367) (т. 1, а.с. 92-96).
Відповідно до поданої звітності з ПДВ Товариством остаточно задекларовано за лютий 2015 року: 
- у рядку 18 - позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 15 324   285,00 грн; у рядку 20 - від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного податкового періоду, у сумі 16 305 000,00 грн; 
- у рядку 21 - від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного податкового періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного податкового періоду, у сумі 980   715,00 грн; 
- у рядку 23 - сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 Податкового кодексу України на момент подання податкової декларації, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду у розмірі 980   715,00 грн; 
- у рядку 24 - сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду у сумі 980   715,00 грн; 
- у рядку 26 - сума залишку від`ємного значення попередніх звітних податкових періодів на початок поточного звітного податкового періоду у розмірі 16 305 000,00 грн; 
- у рядку 27 - сума залишку від`ємного значення попередніх звітних податкових періодів, на яку у поточному звітному податковому періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригувань по податкових накладних в ЄРПН, обчислену відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 Податкового кодексу України, у сумі 16 350 000,00 грн.
На підставі п.п. 20.1.4 ст. 20 та п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України Відповідачем було проведено камеральну перевірку податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року (звітну нову) від 20.03.2015 (з відповідними додатками) з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2015 року від 24.03.2015, від 25.03.2015                            (з відповідними додатками).
За результатами перевірки складено акт камеральної перевірки від 14.04.2015                № 432/28-10-41-20/31570412 та встановлено наступні порушення з боку Позивача п.п. 47.1.1 ст. 47, п. 48.1 ст. 48, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, вимог наказу Міністерства фінансів України від 23.09.2014 № 966 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», зареєстрованого в Міністерстві юстиції 14.10.2014 за № 1267/26044, які призвели до:
- заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду за лютий 2015 року на суму 15 324 285,00 грн, яка підлягає донарахуванню;
- завищення суми залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/ розрахунки коригувань до податкових накладних в ЄРПН, визначену пунктом 2001.3 статті 2001 розділу V Податкового кодексу України (рядок "Усього, в тому числі:» графи 7 таблиці 1 Д2) (переноситься до рядка 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду) на суму 16 240 492,00 грн.
Позивачем було подано заперечення стосовно висновків Акта перевірки, за результатами розгляду яких листом Відповідача від 06.05.2015 № 11310/10/28-10-41-2-15 залишено заперечення без задоволення (т. 1, а.с. 30-36).
12 травня 2015 Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:
- № 0000434102, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на           додану вартість на загальну суму 19 155 356,25 грн, з яких за основним платежем на                    15 324 285,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 3 831 071,25 грн;
- № 0000444102, яким Позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 16 240 492,00 грн.
Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями Відповідача, Позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.
Рішенням ДФС від 17.07.2015 скаргу Позивача залишено без задоволення, а  податкові повідомлення-рішення від 12.05.2015 № 0000434102, № 0000444102 - без змін (т. 1, а.с. 37-41).
Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням Відповідача від 12.05.2015   № 0000434102, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом. 
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи факт наявності у ПАТ «Укртранснафта» станом на 02.02.2015 підтвердженого від`ємного значення у розмірі 16 305 000,00 грн та задекларованого податкового зобов`язання з ПДВ за лютий 2015 року у розмірі 15 324 285,00 грн, Відповідач дійшов необґрунтованого висновку про заниження Товариством суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду за лютий 2015 року на суму 15 324 285,00 грн.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 ПК України.
Так, відповідно до пунктів 200.1 - 200.4 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
З 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від           28 грудня 2014 року № 71-VIII (далі - Закон № 71-VIII), яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування ПДВ.
З урахуванням змін, внесених до ПК України Законом № 71-VIII, система електронного адміністрування ПДВ запроваджується поетапно (п. 35 підрозділу 2 розділу XX Кодексу): з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.
Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 200-1 ПК України.
Так, згідно з п. 200-1.2 ст. 200-1 ПК України платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. 
Електронний рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку. 
Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. 
Порядок визначення сум, в межах яких платник податку має право зареєструвати податкові накладні, регламентовано пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України.
Платник податку, зокрема може без додаткових перерахувань на електронний рахунок коштів зареєструвати податкову накладну із податковими зобов`язаннями, але в межах наявних у нього сум податкового кредиту, що підтверджуються податковими накладними, які, у свою чергу, постачальник товарів/послуг зареєстрував в ЄРПН.
Проте, відповідно до оновленого пункту 35 підрозділу 2 розділу XX ПК України, з 01.02.2015 до 01.07.2015 запроваджено перехідний період, протягом якого реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Накопичені ж до 01.02.2015 залишки від`ємного значення ПДВ мають враховуватися в особливому порядку. 
Пунктом 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України встановлено, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого       2015 року в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від`ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:
а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.
б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.
Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 № 966, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 за № 1267/26044, було затверджено форми та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (далі - Порядок № 966, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Цим наказом Міністерство фінансів України затвердило нову форму декларації з податку на додану вартість, в якій для сум залишків від`ємного значення, непогашених станом на 01 лютого 2015 року.
Розділ IX Порядку № 966 врегульовував питання обліку непогашених залишків сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року; задекларованих до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку наступних звітних (податкових) періодів; від`ємного значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 розділу V Кодексу; залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларованого платниками податку за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року.
Так, відповідно до пункту 1 розділу IX Порядку № 966, такий облік здійснюється платниками податку на додану вартість, які мають: суми від`ємного значення, що підлягають зарахуванню до податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 20.2 декларації за січень 2015 року / ІV квартал 2014 року); суми залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації за січень 2015 року / ІV квартал 2014 року); суми, задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року; залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року (далі - суми залишків від`ємного значення податку попередніх податкових періодів).
Згідно з пунктом 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, за рішенням платника такі суми від`ємного значення податку попередніх податкових періодів можуть:
- або збільшити розмір суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу, із одночасним збільшенням суми податкового кредиту звітного (податкового) періоду, у якому було здійснено таке збільшення;
- або бути повернені такому платнику на рахунок у банку (у розмірі значення рядка 3 таблиці 2 (Д2) (додаток 2)).
Відповідне рішення платник податку відображає в заяві в (Д2) (додаток 2).
Відповідно до пункту 2 розділу IX Порядку № 966, суми залишку від`ємного значення податку попередніх податкових періодів обліковуються у таблиці 1 (Д2) (додаток 2) у розрізі звітних (податкових) періодів, у яких такі суми виникли.
Згідно з пунктом 3 розділу IX Порядку № 966, суми від`ємного значення податку попередніх податкових періодів, що обліковуються у (Д2) (додаток 2), до розділу ІІІ декларацій 0110 за звітні (податкові) періоди, починаючи з лютого 2015 року/І кварталу       2015 року, не переносяться, а відображаються в розділі IV таких декларацій.
Отже, залишки від`ємного значення, які виникли (були задекларовані) у звітних податкових періодах до 01.02.2015 та не погашені станом на 01.02.2015, обліковуються у додатку 2 (Д2) до декларації до їх повного погашення.
Таким чином, до декларації за лютий 2015 року можуть бути включені суми непогашених станом на 01.02.2015 залишків від`ємного значення попередніх податкових періодів задекларовані у рядках 20.2 та 24 декларації за січень 2015 року, у розмірі, що не перевищує позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту звітного періоду лютий 2015 року (рядок 15). Вказана сума не обліковується у додатку 2 (Д2) до декларації та не може бути врахована у збільшення реєстраційної суми та заявлена до бюджетного відшкодування.
Решта непогашених станом на 01.02.2015 залишків від`ємного значення у розділі ІІІ декларації за лютий 2015 року не відображаються, а тому рядки 20.2 та 20.3 у декларації за лютий 2015 року не заповнюються. Показники таких рядків уперше можуть бути сформовані в декларації за звітний період березень 2015 року та враховуються під час визначення суми податку, що підлягає сплаті до бюджету чи підлягає бюджетному відшкодуванню, або переноситься до декларації наступних звітних періодів. 
Відповідно до додатку 2 до Декларації Позивача з ПДВ (т. 1, а.с. 60-61) сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів станом на кінець поточного звітного (податкового) періоду за лютий 2015 року становить 980 715,00 грн, сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів станом на кінець поточного звітного (податкового) періоду за лютий 2015 року (подана у березні 2015 року) суми задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01.02.2015 становить 16 305 000,00 грн (задекларована у вересні 2014 року), сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному періодів збільшено суму податку, на яку платник податку має право задекларувати       податкові накладні/ розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, становить   15 324 285,00 грн.
Заява платника податків є подією, з якою пов`язане збільшення розміру суми податку, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні, та одночасне збільшення податкового кредиту. Заповнення такої заяви у складі декларації, починаючи з лютого 2015 року є достатньою підставою для включення заявлених у ній залишків ПДВ до податкового кредиту в цій же декларації. Платник податків самостійно вирішує у складі якої декларації наступних звітних (податкових) періодів з набранням чинності пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України подати заяву та відобразити непогашені залишки ПДВ, а також напрямок їх використання. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 24 січня 2019 року у справі № 803/1557/15, від 14 лютого 2019 року у справі № 821/2851/15-а, від           19 березня 2019 року у справі № 803/3010/15, від 30 травня 2019 року у справі                              № 821/3201/15-а.
Таку ж правову позицію підтримав Верховний Суд в постанові від 18 жовтня         2019 року у справі № 826/17464/15, яка пов`язана з обставинами даної адміністративної справи Актом перевірки від 14.04.2015 № 432/28-10-41-20/31570412.
Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи та встановлено судом першої інстанції, Позивачем з дотриманням вищенаведених норм ПК України та Порядку        № 966 було складено й подано до контролюючого органу, на податковому обліку в якому перебуває Платник, податкову декларацію з ПДВ за лютий 2015 року з додатком 2 (з урахування уточнюючих розрахунків). У вказаній декларації у рядку 18 Платник відобразив позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 15 324 285,00 грн. При цьому, Позивач прийняв рішення використати непогашені залишки ПДВ, у зв`язку з чим заповнив додаток 2 та одночасно відобразив таке рішення у рядках 27 та 20.2 декларації за лютий 2015 року. Відповідно до даних Декларації з ПДВ, Товариство мало суму бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов`язань з ПДВ наступних звітних періодів, які залишились непогашеними станом на 01.01.2015, у розмірі 16 305 000,00 грн.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи факт наявності у ПАТ «Укртранснафта» станом на 02.02.2015 підтвердженого від`ємного значення у розмірі 16 305 000,00 грн та задекларованого податкового зобов`язання з ПДВ за лютий 2015 року у розмірі 15 324 285,00 грн, Відповідач дійшов необґрунтованого висновку про заниження Товариством суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду за лютий        2015 року на суму 15 324 285,00 грн.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 12 травня 2015 року № 0000434102, з чим погоджується і колегія суддів.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      В.В. Кузьменко

                                                                                                                  Є.І. Мєзєнцев

Повний текст складено 12.08.2025 року.