ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/1768/25
Провадження № 22-ц/820/1407/25

Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,
секретар судового засідання Кошельник В.М.,
з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2025 року, суддя Хараджа Н.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, 

встановив:

В січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №39, стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 35000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 15 січня 2014 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №39. 
Від шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2022 році через повномасштабне вторгнення російської федерації позивач була змушена виїхати до Республіки Польща разом з сином. 
Невдовзі відповідач припинив надавати фінансову допомогу, а в серпні 2024 року повідомив, що має іншу жінку. 
З того часу, ОСОБА_2 почав значно менше виділяти коштів на утримання спільного сина, який постійно потребує лікарський консультацій та оперативного лікарського втручання.
Для повноцінного утримання сина вона змушена брати гроші у борг.
В той же час, відповідач є приватним підприємцем, займається бізнесом, має значний дохід та змогу допомагати їй з утриманням сина, однак ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку. 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2025 року позов задоволено частково. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що зареєстрований 15 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №39, розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду з позовною заявою – 21 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат.
Задовольняючи позов частково суд виходив з недоведеності позивачем обставин щодо можливості сплати відповідачем аліментів в сумі 35000 грн. щомісячно. Суд також вказав на необґрунтованість посилання відповідача на розмір витрат на утримання сина, оскільки документи на їх підтвердження складені на іноземній мові без надання суду їх перекладу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову. 
Обґрунтовуючи доводи скарги вказала на те, що відповідач має значний дохід від підприємницької діяльності, який приховує. 
Раніше, ОСОБА_2 регулярно сплачував їй кошти на утримання дитини в розмірі 35000 грн. щомісячно, що доводить його фінансову спроможність сплачувати такий розмір аліментів і в подальшому. 
Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку в Республіці Польща складає 37000 грн. на місяць, відтак розмір стягнутих судом аліментів є очевидно недостатнім для забезпечення повноцінного розвитку сина. 
У відповідача немає на утриманні інших осіб, окрім сина ОСОБА_5 , відтак сума стягнутих аліментів повинна бути збільшена.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Позивачем оскаржується судове рішення лише в частині вирішення питання про стягнення аліментів, відтак справа в частині розірвання шлюбу не переглядається.
Представник позивача в суді підтримала доводи апеляційної скарги. 
Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, підтримав оскаржуване судове рішення. 
Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15 січня 2014 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №39.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, у сторін народився син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 з сином з 2022 року проживають в Республіці Польща, що визнано сторонами.
Згідно з відомостями, отриманими з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу ГУ ДПС у Хмельницькій області за період з січня 2023 року по грудень 2023 року ОСОБА_2 отримано 27900 грн. доходу.
Відповідно до даних, які містяться у податковій декларації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2 та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 30.03.2025 року, ОСОБА_2 за 2024 рік отримано 10000 грн. доходу від ПрАТ СК «Універсальна».
Згідно з частиною 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом частин 1, 2 статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07.12.2006 року у справі «HUNT v. UKRAINE», №31111/04, §54).
Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Суд першої інстанції, правильно застосувавши норми матеріального права, врахувавши спільний обов`язок батьків створювати для дітей належні умови, утримувати їх, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог.
З урахуванням вищезазначених вимог СК України та встановлених судом обставин справи, провівши оцінку доказів у відповідності з вимогами статті 89 ЦПК України, суд першої інстанції, за відсутності доказів щодо наявного у відповідача значного доходу та майнового стану, а також врахувавши часткове визнання позову відповідачем, обґрунтовано визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі 5000 грн. 
Посилання позивача на те, що відповідач має достатній фінансовий дохід, оскільки здійснював перекази на утримання сина в розмірі 35000 грн. щомісячно колегія суддів відхиляє, позаяк доказів походження відповідних коштів матеріали справи не містять.
Інші доводи ОСОБА_1 , зокрема, щодо відсутності у ОСОБА_2 на утриманні інших осіб, не спростовують висновків суду першої інстанції і зводяться виключно до переоцінки доказів, які були належним чином оцінені судом першої інстанції.
Здійснення позивачем витрат на лікування та оздоровлення сина, за відповідних обставин, є підставою для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в порядку статті 185 СК України та не є обставиною, яка підлягає врахуванню при призначенні аліментів.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування та (або) зміни в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 27 червня 2025 року.

Судді:                                                                Р.С. Гринчук 

                                                                       А.М. Костенко

                                                                       Т.В. Спірідонова