Ухвала
Іменем України
28 липня 2025 року
м. Київ
справа № 712/8010/25
провадження № 51- 2891ск 25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                           ОСОБА_1 ,
суддів:                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
перевіривши касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Палміравідгодівля» в особі ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 25 червня 2025 року, 
встановив:
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2025 року задоволено скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо неповернення майна у кримінальному провадженні №12022250370000708 від 17.08.2022 року. 
Зобов`язано службових осіб Черкаського районного управління поліції ГУНП України в Черкаській області у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №12022250370000708 або будь-яких інших службових осіб, до компетенції яких відноситься повернення вилученого майна повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmі», чорного кольору, флеш-накопичувач марки «Kingston», об`ємом 32 GB, 987 штук залізобетонних плит розміром 2х3 метри кожна, договір зберігання № 050822 від 05.08.2022 року між ТОВ «РІЧ ЛЄНД» та ОСОБА_5 , додаток № 1 до договору № 050822 «Перелік майна, що передається на зберігання», акт №1 приймання-передачі майна договору №050822 від 05.08.2022 року. 
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 25 червня 2025 рокуна підставі ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  на вищевказану ухвалу слідчого судді, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
У касаційній скарзі СГ ТОВ «Палміравідгодівля», посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону на підставі ст.412 КПК та порушення його конституційних прав як потерпілої сторони у кримінальному провадженні №12022250370000708 від 17.08.2022 року, просить скасувати ухвалу Черкаського апеляційного суду від 25 червня 2025 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
При цьому посилається на правові висновки Верховного Суду, наведені  у таких постановах: 
- від 29 липня 2024 року (справа № 932/3019/23), Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2024 року (справа № 554/2506/22),  27 березня 2025 року (справа № 157/1664/22), 08.12.2020 року (справа № 234/17070/19), 21.05.2024 року (справа № 932/5463/23). 
На обґрунтування доводів касаційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості прийняття рішення судів першої та апеляційної інстанцій, скаржник  зазначає про те, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст.7, ч.5 ст. 9, ст. 16, статей 370, 418, 419 КПК, п.8 ч.2 ст.129 Конституції України, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та судової практики Європейського суду з прав людини, з урахуванням того, що: 
- апеляційним судом під час відмови у відкритті провадження не враховано наведену судову практику Верховного Суду, чим було позбавлено  законного власника майна у провадженні, закріпленого в КПК процесуального права на апеляційне оскарження на досудовому розслідуванні ухвал слідчого судді;
- апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі ч.4 ст. 399 КПК, не врахувавши того, що за наявності постанови слідчого  СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 19.05.2025 року про закриття кримінального провадження  №12022250370000708 у зв`язку з відсутністю складу  кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі -КК), слідчий суддя 13.06.2025 року прийняв протиправну  ухвалу у справі  за № 712/8010/25 про повернення ОСОБА_5 тимчасово вилученого майна та речових доказів у цьому провадженні, в тому числі 987 залізобетонних плит, що були  предметом крадіжки з сховища СГ ТОВ «Палміравідгодівля»;
-  не враховано того, що слідчим суддею 13.06.2025 року розглянуто скаргу ОСОБА_5 без виклику потерпілої сторони у справі, чим було позбавлено законного власника залізобетонних плит - СГ ТОВ «Палміравідгодівля» вчасно відреагувати та захистити свої права на власність, подати заперечення з доводами і обґрунтуваннями;
- апеляційний суд не надав належної оцінки порушенню вимог статей 171-174 КПК  слідчим суддею при винесенні ухвали  від 13.06.2025 року та не врахував, що у випадку закриття кримінального провадження, подане в порядку ч.9 ст.100 КПК клопотання про вирішення долі речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею;
- судами не враховано, що частина речей, зазначених в ухвалі слідчого судді від 13.06.2025 року, була повернута ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді від 06.08.2024 року у справі № 695/2204/22 за його скаргою, а ухвалою слідчого судді від 13.12.2024 року у справі № 712/11921/24 відмовлено ОСОБА_5 в задоволенні скарги з огляду на наявність вже прийнятого рішення про повернення частини речей у провадженні.
Окремо скаржник у скарзі посилається на  те,  що постанова слідчого  СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 19.05.2025 року про закриття вказаного кримінального провадження скасована ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2025 року у справі за № 712/8702/25 за скаргою СГ ТОВ «Палміравідгодівля». Звертає увагу на те, що в ухвалі від 10.07.2025 року слідчий суддя не погодився  з мотивами слідчого  в постанові про закриття кримінального провадження про те, що не вдалося встановити  власника нерухомого майна і не встановлено осіб, яким завдано майнову шкоду, зокрема не завдано майнової шкоди  СГ ТОВ «Палміравідгодівля», і як наслідок вбачаються  ознаки цивільно-правових відносин. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 399 КПК ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
За таких обставин, доводи касаційної скарги СГ ТОВ «Палміравідгодівля» щодо розгляду скарги  ОСОБА_5 без виклику потерпілої сторони у справі, щодо порушення слідчим суддею вимог статей 171-174 КПК,  щодо факту повернення частини вилучених у провадженні речей ухвалою слідчого судді від 06.08.2024 року у справі № 695/2204/22, не можуть бути предметом касаційного розгляду та не підлягають перевірці у касаційному порядку.
Положеннями ст. 24 КПК встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК.
Згідно з положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано § 2 глави 26 КПК.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про зобов`язання вчинити певну дію.
Як убачається зі змісту копії ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2025 року, яка додана СГ ТОВ «Палміравідгодівля» до касаційної скарги, слідчим суддею задоволено скаргу на бездіяльність слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо неповернення майна у кримінальному провадженні №12022250370000708  та зобов`язано службових осіб Черкаського районного управління поліції ГУНП України в Черкаській області у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №12022250370000708 від 17.08.2022 року повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно.
Водночас у цьому провадженні слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси діяв у межах повноважень, передбачених п.1 ч.1 ст. 303 КПК,  та прийняв рішення, передбачене п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК, за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК, тобто в межах процедури, передбаченої КПК.
Положеннями ч. 3 ст. 392 КПК визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Зі змісту положень ч. 3 ст. 307 КПК вбачається, що  положення зазначеної статті щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 року} Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Статтею 309 КПК визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Рішення слідчого судді про яке зазначено в касаційній скарзі, не входить до переліку наведених норм КПК.
Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Таким чином, з огляду на вищевказане, оскарження вищезазначеної ухвали слідчого судді в апеляційному порядку чинним КПК не передбачено.
Встановлення законодавцем обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення розумного балансу між ефективністю досудового розслідування і здійсненням дієвого судового контролю щодо дотримання прав і законних інтересів осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Суддя Черкаського  апеляційного суду, перевіряючи апеляційну скаргу СГ ТОВ «Палміравідгодівля» на відповідність вимогам ч. 4 ст. 399 КПК, дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначена ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у зв`язку з чим постановив ухвалу про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.
В ухвалі Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).
З огляду на вищезазначене, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відмова суду апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням судового рішення слідчого судді, оскарження якого законом не передбачене, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя, та, з огляду на положення, передбачені ч. 6 ст. 9 КПК, не свідчить про порушення загальних засад кримінального провадження, оскільки рішення слідчого судді постановлено в межах його повноважень, передбачених КПК, якими  чітко врегульовано порядок їх оскарження та рішення слідчого судді за результатами такого розгляду.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргоюСГ ТОВ «Палміравідгодівля» на ухвалу слідчого судді від 13.06.2025 року, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Разом з тим, посилання СГ ТОВ «Палміравідгодівля» на постанови: Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду 15 квітня 2024 року (справа № 554/2506/22), Касаційного кримінального суду від 29 липня 2024  року (справа № 932/3019/23), 27 березня 2025 року (справа № 157/1664/22), не є релевантними, оскільки наведені постанови Верховного Суду  стосуються  ухвал слідчого судді, можливість ухвалення яких прямо не передбачена КПК у межах відповідних регламентованих цим Кодексом процедур.
При цьому, в ухвалі слідчого судді від 13 червня 2025 року зазначено, що ухвала оскарженню не підлягає.
З огляду на вищезазначене, інші доводи касаційної скарги не спростовують законність, обґрунтованість та вмотивованість рішення суду апеляційної інстанції.
Таким чином, за результатом перевірки доводів щодо оскарження вищезазначеного рішення суду апеляційної інстанції, колегія суддів не встановила підстав, які б свідчили про необхідність задоволення касаційної скарги.
Така позиція колегії суддів узгоджується з судовою практикою Верховного Суду, яка знайшла своє відображення, зокрема, в ухвалах від 22 квітня 2021 року в справі № 937/6546/20 (провадження № 51-2031 ск 21), від 3 серпня 2022 року в справі № 607/8093/22 (провадження 51-2273 ск 22), від 05 вересня 2022 року справі № 344/5527/22 (провадження № 51-2597 ск 22), від 31 січня 2023 року в справі № 686/3944/22 (провадження № 51-264 ск 23), від 2 березня 2023 року в справі № 295/10788/22 (провадження № 51 - 1269 ск 23), від 6 квітня 2023 року в справі № 127/3/23 (провадження № 51-2093 ск 23).
Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга заявника не містить доводів щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду апеляційної інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою      сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Палміравідгодівля» в особі ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 25 червня 2025 року.         
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                          ОСОБА_3