ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року 
м. Київ
справа № 280/6881/24
адміністративне провадження № К/990/7417/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Желєзного І.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2025 року (колегія у складі суддів Кругового О.О., Баранник Н.П., Шлай А.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Історія справи
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 задоволено частково:
визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку до 100000 гривень на місяць за участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно) пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 18 квітня до 30 червня 2024 року (включно);
зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду з розрахунку до 100000 гривень на місяць за участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно) пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 18 квітня до 30 червня 2024 року (включно), з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Військова частина НОМЕР_1 оскаржила зазначене рішення до суду апеляційної інстанції.
Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22 листопада 2024 року відмовив військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотань про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, залишив подану цим відповідачем апеляційну скаргу без руху та встановив десятиденний строк для усунення її недоліків шляхом надання: іншої апеляційної скарги із зазначенням скаржника та всіх учасників справи разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи або надати докази направлення копій цієї апеляційної скарги з додатками усім учасникам справи шляхом використання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або листом з описом вкладення;  документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі. Згідно з мотивувальною частиною цієї ухвали суд визначив, що сума судового збору має становити 1453,44 грн.
Зазначене судове рішення було доставлено до електронного кабінету військової частини НОМЕР_1 22 листопада 2024 року.
У зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги в установлений судом строк Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06 грудня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року повернув скаржникові.
29 грудня 2024 року військова частина НОМЕР_1 через систему "Електронний суд" знову подала апеляційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року.
Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що першу апеляційну скаргу було подано у встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) строк, однак ухвалою від 06 грудня 2024 року її було повернуто у зв`язку із несплатою судового збору. Судовий збір не було можливості сплатити вчасно у зв`язку із відсутністю фінансування.
Ухвалою від 14 січня 2025 року Третій апеляційний адміністративний суд визнав неповажними причини пропуску строку, вказані військовою частиною НОМЕР_1 в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, залишив апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 без руху та встановив десятиденний строк для усунення недоліків, протягом якого відповідач мав надати суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку.
Суд апеляційної інстанції керувався тим, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважними підставами при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження. Водночас суд вказав, що за нормами процесуального Закону можливість повторного подання апеляційної скарги передбачена лише в межах строку на апеляційне оскарження судового рішення.
На виконання вимог ухвали скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали апеляційного суду
Ухвалою від 24 січня 2025 року Третій апеляційний адміністративний суд відмовив військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та,  керуючись пунктом 4 частини першої статті 298 КАС України, відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у цій справі.
Суд апеляційної інстанції мотивував свої висновки тим, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважними підставами при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Суд також зазначив, що з огляду на зміст положень частини другої статті 298, частини восьмої статті 169 КАС України можливість повторного подання апеляційної скарги передбачена лише в межах строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Крім цього, суд вважав, що у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої організації роботи суб`єкта владних повноважень, яка перебуває у прямій залежності від волі скаржника. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж. У цьому контексті невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення апеляційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику апеляційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі військова частина НОМЕР_1 просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2025 року та направити справу №280/6881/24 до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.
Скаржник зазначає, що первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулося у межах передбаченого процесуальним Законом строку, а повторне подання апеляційної скарги (29 грудня 2024 року) відбулося упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали про повернення первісної апеляційної скарги (06 грудня 2024 року), без невиправданих затримок і зайвих зволікань, що є розумним строком, враховуючи необхідність вчинення дій з отримання фінансування для сплати судового збору, адже саме несплата судового збору стала причиною залишення без руху та повернення первісної апеляційної скарги. Крім цього, скаржник вказує на обставини перебування військової частини НОМЕР_1 в районі ведення бойових дій. Також вказує, що повернення попередньо поданої апеляційної скарги та затримка з поданням повторної апеляційної скарги зумовлені об`єктивними обставинами - уведенням в Україні воєнного стану. Пояснює, що відповідно до бойового розпорядження командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 03 серпня 2024 року військова частина НОМЕР_1 в повному складі 09 серпня 2024 року прийняла смугу оборони на території Запорізької і Дніпропетровської областей, у зв`язку із чим в місці дислокації є проблеми з доступом до мережі інтернет та, як наслідок, до «Електронного кабінету», вказує на відсутність поштових відділень, нестабільність електрики тощо.
Скаржник акцентував увагу на тому, що на підтвердження зазначених обставин надав до суду апеляційної інстанції витяги з бойових наказів від 09 серпня 2024 року №2562дск/ОКП, від 10 серпня 2024 року №1450тОКП, від 09 серпня 2024 року №1448т «Про організацію управління», однак суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, не надав оцінку обставинам зазначеним в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, а саме тієї обставини, що військова частина НОМЕР_1 , з 09 серпня 2024 року та по теперішній час залучена до виконання завдань з відсічі збройної агресії російської федерації проти України та безпосередньо виконує бойові завдання в районах ведення бойових дій.
Із цих міркувань відповідач вважає, що Третій апеляційний адміністративний суд порушив норми процесуального права, помилково оцінивши причини пропуску строку неповажними, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Позиція інших учасників справи
Відзиву на касаційну скаргу в установлений Верховним Судом строк не надходило.
Відповідно до частини четвертої статті 338 КАС України відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Рух касаційної скарги
Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2025 року в цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2025 року справу призначено до розгляду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Джерела права та акти їхнього застосування
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Згідно із частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).
При цьому за приписами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно із частиною п`ятою статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
За змістом наведених правових норм однією з обставин, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, є визнання неповажними наведених скаржником підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску указаного строку (при цьому поважність причин повинен доводити скаржник).
Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами).
Під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, що були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення, такі підстави.
Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, суд виходить з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
При вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, що слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.
Як убачається з матеріалів справи, 10  жовтня 2024 року Запорізький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у цій справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення та виклику сторін та 10 жовтня 2024 року о 18:25 год. це рішення доставлено до електронного кабінету військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою відповідного змісту.
18 листопада 2024 року військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу на вказане судове рішення за допомогою електронної системи "Електронний суд". Разом з апеляційною скаргою скаржник подав заяву про відстрочення/розстрочення сплату судового збору, а також заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою від 22 листопада 2024 року Третій апеляційний адміністративний суд відмовив відповідачеві у задоволенні клопотань про відстрочення та про розстрочення сплати судового збору, залишив цю апеляційну скаргу без руху, встановивши десятиденний строк для усунення недоліків. Питання поважності підстав пропуску строку апеляційний суд не вирішував, заяву відповідача про поновлення цього строку не розглядав.
Ухвалою від 06 грудня 2024 року Третій апеляційний адміністративний суд повернув апеляційну скаргу скаржникові у зв`язку з неусуненням недоліків, про які йшлося в ухвалі від 22 листопада 2024 року.
29 грудня 2024 року військова частина НОМЕР_1 вдруге звернулася за допомогою електронної системи "Електронний суд" з апеляційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року. 
Разом зі скаргою відповідач подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивував тим, що первісну скаргу подав у визначений процесуальним Законом строк, усунути її недоліки не мав змоги з об`єктивних причин - неможливістю сплати судового збору через відсутність фінансування на ці потреби, це зумовило недотримання строку з повторним зверненням до апеляційного суду, втім, вважає що з новою апеляційною скаргою від 29 грудня 2024 року звернувся в розумний строк після повернення апеляційної скарги ухвалою від 05 грудня 2024 року, не допустив невиправданих зволікань. 
Крім цього вказав, що на підставі бойового розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 03 серпня 2024 року №6906т/окп/бд, з метою стримування збройної агресії російської федерації військова частина НОМЕР_1 в повному складі 09 серпня 2024 прийняла смугу оборони на території Запорізької та Дніпропетровської областей (райони ведення бойових дій), у зв`язку з чим в місці дислокації частини (витяг з наказу надається) виникли суттєві проблеми: щодо доступу до мережі Інтернет, який здійснюється за допомогою супутникового зв`язку, який є нестабільним (глушиться ворожими засобами радіо електронної боротьби), та як наслідок до електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та стабільного забезпечення електрики і відсутності поштових відділень для направлення примірників процесуальних документів сторонам по справі (позивачу). 
Зазначив, що за звичайних обставин, у мирний час, можливо було б організувати процес своєчасного оскарження судових рішень, але з урахуванням тієї обставини, що в Україні введено і діє досі воєнний стан, в поєднані з тією обставиною, що юридична служба військової служби НОМЕР_1 перебуває в районі ведення воєнних дій, неможливо організувати без затримок подачу апеляційних скарг в зв`язку з технічними причинами. На підтвердження своїх аргументів надав витяги з бойових наказів.
Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14 січня 2025 року визнав наведені скаржником причини пропуску строку неповажними та залишив апеляційну скаргу відповідача без руху, надавши йому десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку.
20 січня 2025 року на виконання вимог зазначеної ухвали скаржник подав заяву, в якій просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року та визнати причини його пропуску поважними.
На обґрунтування поважності підстав пропуску строку зазначив, що в період із серпня 2024 року військова частина НОМЕР_1 приймає безпосередню участь в боях за населені пункти, розташовані на території Запорізької та Донецької областей. В населеному пункті базування штабу та командно-спостережного пункту військової частини НОМЕР_1 противник постійно здійснює вогневе ураження району базування командно-спостережного пункту різними видами боєприпасів (згідно з витягом із журналу бойових дій частини НОМЕР_1 ). Під час таких обстрілів командно-спостережний пункт неодноразово знищувався противником разом із засобами зв`язку  для входу до мережі інтернет, оргтехнікою та документацією, що ускладнює своєчасне виконання військовою частиною процесуальних обов`язків. Також у зв`язку з постійним веденням бойових дій місце розташування командно-спостережного пункту постійно змінюється, що ускладнює доступ до інформаційних джерел, засобі зв`язку, мережі інтернет та відповідно ЄСІТС.
На підтвердження своїх доводів представник відповідача надав витяги з бойових наказів від 09 серпня 2024 року №2562дск/ОКП, від 10 серпня 2024 року №1450тОКП, від 09 серпня 2024 року №1448т «Про організацію управління».
Оскаржуваною ухвалою від 24 січня 2025 року Третій апеляційний адміністративний суд відмовив військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовив у відкритті апеляційного провадження за поданою цим відповідачем апеляційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року.
Надаючи оцінку висновкам апеляційного суду та доводам скаржника, Верховний Суд зауважує про таке.
Конструкція пункту 4 частини першої статті 299 КАС України встановлює дві обставини, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження: якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, або якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Такий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі №420/5137/18, від 22 грудня 2022 року у справі № 380/19423/21.
Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Отже, КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Колегія суддів ураховує, що Верховний Суд у постанові від 24 липня 2023 року у справі №200/3692/21 сформував висновок, згідно з яким строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов: первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження; повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань; скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою; доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником; наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.
З приводу обґрунтувань поважності підстав пропуску строку необхідністю вчинення дій з отримання фінансування для сплати судового збору, то Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19, від 21 вересня 2023 року у справі №160/15387/22, від 09 листопада 2023 року у справі №560/11237/22, від 20 листопада 2023 року у справі №120/18501/21-а тощо, акцентував увагу на тому, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.
У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватися принципів належного врядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, установлених нею ж.
Отже, суд касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного суду, що зазначені обставини не здатні уособлювати поважності підстав пропуску процесуального строку. В іншому випадку це ставило б сторони у нерівне становище.
Разом із цим, колегія суддів зауважує, що суд апеляційної інстанції як в ухвалі від 14 січня 2025 року, так і в ухвалі від 24 січня 2025 року, надав оцінку доводам позивача лише частково, водночас повністю проігнорував та не надав жодної оцінки аргументам скаржника про те, що в місці дислокації частини виникли суттєві проблеми: щодо доступу до мережі Інтернет, який здійснюється за допомогою супутникового зв`язку, є нестабільним (глушиться ворожими засобами радіо електронної боротьби), та як наслідок до електронного кабінету в ЄСІТС та стабільного забезпечення електрики і відсутності поштових відділень для направлення примірників процесуальних документів сторонам по справі (позивачу). 
Також суд залишив поза увагою посилання скаржника на те, що в період із серпня 2024 року військова частина НОМЕР_1 приймає безпосередню участь в боях за населені пункти, розташовані на території Запорізької та Донецької областей; в населеному пункті базування штабу та командно-спостережного пункту військової частини НОМЕР_1 противник постійно здійснює вогневе ураження району базування командно-спостережного пункту різними видами боєприпасів (згідно з витягом із журналу бойових дій частини НОМЕР_1 ); під час таких обстрілів командно-спостережний пункт неодноразово знищувався противником разом із засобами зв`язку  для входу до мережі інтернет, оргтехнікою та документацією, що ускладнює своєчасне виконання військовою частиною процесуальних обов`язків; у зв`язку з постійним веденням бойових дій місце розташування командно-спостережного пункту постійно змінюється, що ускладнює доступ до інформаційних джерел, засобі зв`язку, мережі інтернет та відповідно ЄСІТС.
Суд не перевірив, чи надані скаржником докази підтверджують повідомлені ним у цій частині обставини, а також не висловився з питання поважності указаних підстав пропуску строку в разі їх доведеності.
На думку колегії суддів, зазначені аргументи скаржника є вагомими при вирішенні питання щодо поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції і мали бути «почуті», тобто ретельно перевірені апеляційним судом.
Без надання судом апеляційної інстанції оцінки зазначеним доводам, висновок про відмову у відкритті апеляційного провадження є передчасним.
Порушення норм процесуального права при вирішенні зазначеного питання призвело до постановлення судом апеляційної інстанції незаконної ухвали.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно із частиною першою статті 353 КАС України, підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
У касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2025 року та направити справу №280/6881/24 до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.
Зважаючи на те, що приписи статті 353 КАС України не наділяють суд касаційної інстанції повноваженнями направляти справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала апеляційного суду - скасуванню із направленням справи до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Судові витрати
З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2025 року скасувати, а справу №280/6881/24 направити для продовження розгляду до Третього апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк
Л.О. Єресько 
І.В. Желєзний
Судді Верховного Суду