Ухвала
 
30 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 289/2319/24
провадження № 61-9782ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу адвоката Кучерявої Тамари Анатоліївни як представника ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 30 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Благодійний Союз (БС)», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лендпоінт», про розірвання договорів оренди земельних ділянок,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати договір оренди земельної ділянки площею 2,5288 га, кадастровий номер 1825086600:01:000:0570, укладений 15 січня 2022 року між ним та ТОВ «Благодійний Союз (БС)»; розірвати договір оренди земельної ділянки площею 0,7607 га, кадастровий номер 1825080900:08:000:0194, укладений                   15 січня 2022 року між ним та ТОВ «Благодійний Союз (БС)».
 
Радомишльський районний суд Житомирської області рішенням від 07 січня                 2025 року позов задовольнив. Розірвав договір оренди земельної ділянки                  від 15 січня 2022 року, площею 2,5288 га, кадастровий помер 1825086600:01:000:0570, що знаходиться на території Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Благодійний Союз (БС)». Розірвав договір оренди земельної ділянки від 15 січня 2022 року, площею 0,7607 га, кадастровий номер 1825080900:08:000:0194, що знаходиться на території Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Благодійний Союз (БС)». Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Житомирський апеляційний суд постановою від 30 червня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Благодійний Союз (БС)» задовольнив. Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 07 січня 2025 року скасував та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат. 
 
29 липня 2025 року адвокат Кучерява Т. А. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на  постанову Житомирського апеляційного суду від 30 червня 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
За приписами пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.
 
Апеляційним судом встановлено, що орендна плата згідно зі спірним договором оренди землі площею 2,5288 га, кадастровий номер 1825086600:01:000:0570, вноситься орендарем щорічно у строк до 31 грудня поточного року у грошовій формі у розмірі 5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає               2 289,06 грн за рік оренди.
 
Розмір орендної плати за три роки становитиме 6 867,18 грн.
 
Орендна плата згідно зі спірним договором оренди землі площею 0,7607 га, кадастровий номер 1825080900:08:000:0194,вноситься орендарем щорічно у строк до 31 грудня поточного року у грошовій формі у розмірі 5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 162,70 грн за рік оренди.
 
Розмір орендної плати за три роки становитиме 488,10 грн.
 
Таким чином, ціна позову у цій справі з урахуванням пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України станом на 01 січня 2025 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028, 00 грн х 250 = 757 000, 00 грн).
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.
 
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Кучерявої Тамари Анатоліївни як представника ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 30 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Благодійний Союз (БС)», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лендпоінт», про розірвання договорів оренди земельних ділянок.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                          Є. В. Коротенко
            
                                                                                                                      М. Ю. Тітов