ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 червня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 915/1440/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богацької Н.С.
суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця»
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2025, ухвалене суддею Ільєвою Л.М., м. Миколаїв, повний текст рішення складено 21.02.2025
у справі № 915/1440/24
за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон»
про: стягнення 82487,16 грн,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2024 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» (далі АТ «Українська залізниця», Залізниця) звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» (далі ТОВ СП «Нібулон» ), в якому просило суд стягнути з останнього 82487,16 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачем у порушення умов договору та вимог чинного законодавства не було сплачено нарахований збір за зберігання вагонів.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2025 у справі № 915/1440/24 у задоволенні позову Залізниці відмовлено повністю.
Місцевий господарський суд виходив з безпідставного нарахування позивачем збору за зберігання вантажу під час накопичення вагонів при формуванні маршрутного потягу.
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги позивач посилається на наступне:
- законодавцем визначено, що збір за зберігання вантажів повинен бути сплачено незалежно від наявності чи відсутності вини відправника. Єдиною умовою звільнення від сплати збору за зберігання вантажів є причини, які залежать від залізниці. У даному випадку такі причини відсутні;
- судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано, що спірні відносини були врегульовані не тільки укладеним договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, а й нормативно-правовими актами, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, якими є Правила зберігання вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644. Отже, висновок суду першої інстанції про те, що накопичення вагонів з вантажем (маршрут) в даному випадку відбувається в рамках договірних відносин (є предметом спеціальної послуги, за яку сплачується кореспондуючий тариф), не може кваліфікуватись як матеріальна відповідальність та не має такого елементу як вина відправника, зроблений помилково, внаслідок неврахування обставин, що мають значення для справи;
- судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було застосовано норми права у правовідносинах, які виникли при перевезенні вантажів, зокрема, пункт 9 вищевказаних Правил.
Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено судову колегію у складі головуючого судді Богацької Н.С., Діброви Г.І., Принцевської Н.М.
26.03.2025 матеріали даної справи надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 апеляційну скаргу Залізниці залишено без руху як таку, що не відповідає вимогам ст. 258 ГПК України та встановлено скаржнику 10-ти денний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання суду доказів сплати судового збору у розмірі 3633,60 грн (за належними реквізитами).
04.04.2025 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжне доручення від 17.03.2025 № 2255 на суму 3633,60 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 за апеляційною скаргою Залізниці на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2025 у справі № 915/1440/24 відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу до 25.04.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу (з належними доказами його направлення іншим учасникам справи) та роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 25.04.2025 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до ст. 170 ГПК України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. 
18.04.2025 від ТОВ СП «Нібулон» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необгрунтованість, зокрема, що пункти 8, 9 Правил зберігання вантажів не можуть застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки затримка вагонів відбулась з обставин, що залежали від позивача, а саме: наявність договірних відносин з накопичення вагонів на коліях позивача з метою формування маршрутного потяга. Також відповідач звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції цілком відповідає висновкам Верховного суду, викладеним у постановах від 01.02.2024 у справі № 915/305/22 та від 09.04.2024 у справі № 915/5/23.
Будь-яких інших заяви чи клопотань від учасників справи не надходило.
Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів цієї справи, 26.06.2020 ТОВ СП «Нібулон» в порядку, встановленому ст. 634 ЦК України, направлено АТ «Українська залізниця» (перевізнику) заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 14291113/2020-001 від 24.03.2020. 
Заява підписана шляхом накладення електронного цифрового підпису 26.06.2020.
26.06.2020 АТ «Українська залізниця» (перевізнику) направлено ТОВ СП «Нібулон» (замовнику) інформаційне повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40-14291113/2020-001 від 26.06.2020, яким позивач засвідчив прийняття від ТОВ СП «Нібулон» пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 14291113/2020-001 та повідомив про присвоєння замовнику кодів відправника/одержувача 8496, платника 8211375 з відкриттям особового рахунку з ідентичним номером. Повідомлено, що код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору.
Відповідно до п. 1.1 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (в редакції від 25.02.2020, чинній на момент приєднання відповідача до умов договору, відповідна редакція якого міститься також за посиланням https://uz-cargo.com) його предметом є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання/користування власного вагону перевізника не є орендною платою.
Згідно з п. 1.4 договору надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.
Пунктами 1.5., 1.6. договору передбачено, що він є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Пропозиції та зміни до Договору приймаються і враховуються відповідно до п. 9.3. та п. 9.4. договору та законодавства.
Відповідно до п. 1.7 договору договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору.
Пунктом 1.10 договору визначено, що він є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 договору.
Відповідно до п. 2.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема:
- сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника (п. 2.1.4.);
- відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (п. 2.1.5.);
- у строки, встановлені розділом 4 договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості. Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника підписувати та надавати Перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги (п. 2.1.7.);
Відповідно до п. 2.3 договору перевізник зобов`язаний, зокрема:
- приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації, розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та Збірнику тарифів (п. 2.3.2);
- складати документи, передбачені п. 1.3, 1.4 та розділом 4 договору, щодо нарахування сум платежів (п. 2.3.5).
За умовами п. 3.1 договору розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.
Пунктом 3.4 договору встановлено, що замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (далі - плата за користування власними вагонами перевізника).
Відповідно до п. 4.2 договору оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний в розділі 15 договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок перевізника зі спеціальним режимом використання. Одержані на поточний рахунок з спеціальним режимом використання кошти перевізник зараховує на особовий рахунок замовника, а також веде облік надходження коштів і використання їх замовником для оплати перевезень та інших послуг за умовами цього договору.
Відповідно до п. 5.1 договору у випадку відсутності або недостатності на особовому рахунку замовника коштів у розмірі, необхідному для оплати провізних та інших платежів, додаткових послуг, перевізник має право припинити надання послуг за договором, у т.ч., приймання, видачу вантажів та надання додаткових послуг згідно ст. 62 Статуту залізниць України з одночасним віднесенням відповідальності на замовника за затримку вагонів і контейнерів та зберігання вантажу. При наявності заборгованості перевізник має право, відповідно до ст. 51, 62 Статуту залізниць України, затримати видачу вантажу, що надійшов, і реалізувати його для покриття заборгованості.
Відповідно до п. 10.3 договору документи направлені перевізником замовнику для підписання і не підписанні останнім (у т.ч. з внесеними зауваженнями, але не підписаними) вважаються беззаперечно прийнятими та погодженими замовником у строк встановлений нормативно-правовими актами або договором, а якщо інше не встановлено, то після спливу 15 календарних днів з дня їх направлення, окрім випадків надання до них заперечень замовником в такий строк. Такі строки починають свій перебіг з дня направлення перевізником документів замовнику, у т.ч. автоматизованими системами перевізника і із застосуванням спеціалізованого інтерфейсу користувача. Цей пункт не стосується порядку укладення та внесення змін до договору, визначених в розділі 9 Договору.
Пунктом 14 договору передбачено, що його невід`ємною частиною є додатки, зокрема: додаток 1-1 «Ставки плати за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами»; додаток 1-4 «Умови накопичення вагонів».
Додаток № 1-4 до договору «Умови накопичення вагонів» (далі - додаток) містить наступні погоджені сторонами умови.
Відповідно до п. 1 додатку № 1-4 на окреме замовлення перевізник надає послуги замовнику з накопичення порожніх та/або з вантажем власних вагонів перевізника та/або вагонів замовника на коліях загального користування станцій накопичення для відправлення їх групами, маршрутними поїздами або контейнерними поїздами на станції призначення (далі -накопичення вагонів).
Пунктом 2 додатку № 1-4 передбачено, що станціями накопичення можуть бути станції відправлення та/або станції на шляху прямування вагонів до станції призначення.
Для організації накопичення вагонів замовник направляє для погодження перевізником звернення із зазначенням бажаних станцій накопичення та максимальної кількості вагонів, що може бути накопичено на кожній з них. Строк розгляду перевізником такого звернення становить не більше ніж 15 робочих днів. За результатом розгляду звернення замовника, перевізник інформує про можливість накопичення вагонів із зазначенням станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено на них, або надає обґрунтовану відмову (п. 3 додатку № 1-4).
Пунктом 4 додатку № 1-4 встановлено, що в межах узгоджених станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено, замовник щомісячно надає перевізнику на такі станції накопичення заявки на накопичення вагонів із зазначенням: станції накопичення; граничної кількості вагонів для накопичення; розподілу для накопичення вагонів за їх видами, різновидом вантажу, станції призначення; періоду дії такої заявки.
Відповідно до п. 5 додатку № 1-4 на станціях накопичення на шляху прямування перевізник контролює накопичення вагонів відповідно до заявки замовника для подальшого формування поїзду та відправлення на станцію призначення.
Згідно з п. 6 додатку № 1-4 початком накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем - прибуття вагонів на станцію накопичення; на станції відправлення - момент фактичної передачі замовником вагонів перевізнику.
Пунктом 7 додатку № 1-4 передбачено, що часом закінчення накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем - формування поїзду з таких вагонів; на станції відправлення - приймання останнього вагону перевізником.
Відповідно до п. 8 додатку № 1-4 час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23.
За умовами п. 9 додатку № 1-4 за послугу з накопичення вагонів замовник сплачує:
- плату за вільним тарифом «Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу» відповідно до додатку 1-1 до договору. При нарахуванні такої плати 1 вагоно-доба розраховується з округленням неповної доби (24 години від початку накопичення) до повної (24 години до закінчення накопичення) (підпункт 9.1.);
- за затримку вагонів замовника: платежі пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів (підпункт 9.2.);
- за затримку власних вагонів перевізника: платежі пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів та п. 3.4. договору. Плата за маневрову роботу під час надання послуг з накопичення замовнику не нараховується (підпункт 9.3.).
Відповідно до п. 10 додатку № 1-4 нарахування платежів відбувається на станції накопичення за накопичувальною карткою ФДУ-92, відомістю плати за користування вагонами ГУ-46 з коду платника замовника, яким замовлено надання такої послуги.
27.04.2020 між АТ «Українська залізниця» та ТОВ СП «Нібулон» укладено договір про подачу та забирання вагонів при станції Глобине Південної залізниці зі строком дії до 01.05.2025.
Відповідно до умов п. 1 вищевказаного договору від 27.04.2020 згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору здійснюється подача, розставлення на місця навантаження, вивантаження і забирання вагонів з під`їзної колії, яка належить власнику, та примикає до під`їзної колії потокової лінії ПрАТ «Полтавське ХПП» стрілкою № 13, і обслуговується локомотивом залізниці. Межею під`їзної колії є знак «Межа під`їзної колії», який встановлено на відстані 67,934 метри від стику рамної рейки стрілки № 13.
Пунктом 6 договору від 27.04.2020 передбачено, що: вагони на під`їзну колію подаються локомотивом залізниці із розставленням вагонів на місцях завантаження, вивантаження; здача вагонів проводиться: на місцях завантаження, вивантаження; загальна кількість вагонів, які передаються на під`їзну колію однією групою, не більше 24 вагонів.
Відповідно до п. 7 договору від 27.04.2020 про готовність вагонів до забирання з під`їзної колії власник передає залізниці повідомлення по телефону прийомоздавальнику вантажу та багажу або агенту комерційному станції особами, затвердженими наказом директора підприємства з послідуючим письмовим підтвердженням формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами.
Пунктом 8 договору від 27.04.2020 приймання вагонів при забиранні їх залізницею здійснюється на місцях завантаження, розвантаження.
Відповідно до п. 9 договору від 27.04.2020 максимальна переборна спроможність вантажних пунктів: згідно з п. 1.2.3. Додатку 6 до Правил обслуговувань залізничних під`їзних колій: Навантаження: колія № 1 Пмакс = 0,98 (24-10)х 12: (0,67х 12/2+ 2,0) = 27 вагонів за добу зернових різних, колія № 2: Пмакс = 0,98 (24-10)х 12: (0,67х 12/2+ 2,0) = 27 вагонів за добу зернових різних.
Пунктом 10 договору від 27.04.2020 встановлено, що час користування вагонами на під`їзній колії обчислюється з моменту подачі вагонів на під`їзну колію до моменту отримання залізницею повідомлення від власника про готовність вагонів до забирання.
За умовами п. 11 договору від 27.04.2020 терміни виконання технологічних операцій з вагонами: Навантаження: колія №1 зернові різні – 2 вагони х 0,67 год. з одночасною подачею 12 вагонів, колія № 2 зернові різні – 2 вагони х 0,67 год. з одночасною подачею 12 вагонів. Середній час перебування вагонів на під`їзній колії становить 6,02 год.
Відповідно до п. 14 договору від 27.04.2020 власник сплачує залізниці плату: за подачу, забирання вагонів згідно з Тарифним керівництвом № 1; за маневрову роботу за фактично виконану роботу згідно з Тарифним керівництвом № 1; за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами; відшкодування витрат за утримання смуги відведення – згідно із розрахунком залізниці відповідно до витрат або на підставі договорів про встановлення земельних сервітутів; інші збори і плати – згідно з Тарифним керівництвом № 1. Збори і плати вносяться: 100% попередньою платою.
ТОВ СП «Нібулон» було подано позивачу заявку на накопичення вагонів від 29.02.2024 № 30/127/2-24, відповідно до якої відповідачем було замовлено послугу з накопичення вагонів на період 29.02.2024 – 10.03.2024.
Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ СП «Нібулон» в період з 01.03.2024 по 04.03.2024 на станції Глобине Південної залізниці проводило навантаження 48 залізничних вагонів у складі одного маршрутного поїзда, а саме №№ 95606075, 58507963, 58507906, 95606018, 58507807, 58507815, 58507831, 58507872, 58507989, 58515933, 91134387, 91134437, 95411088, 95411310, 95411369, 95411880, 95931432, 95932000, 98208598, 98214067, 98214117, 98214125, 98214133, 98214364, 95932174, 95931986, 98208614, 95932182, 95410809, 95931663, 91134460, 95410288, 58507922, 58515065, 98208739, 58507823, 98208713, 98208689, 58515982, 58516196, 95932026, 58516063, 95407680, 95410775, 58507997, 98214307, 58515776, 58515081, які надалі слідували по маршрутній відправці станція відправлення Глобине регіональної філії «Південна залізниця» - станція Чорноморськ-Порт регіональної філії «Одеська залізниця».
Так, на станцію Глобине Південної залізниці позивачем було подано відповідачу ТОВ СП «Нібулон» пусті вагони під навантаження, що підтверджується пам`ятками про подавання, а саме:
- № 29 на 4 вагони: №№ 95606075, 58507963, 58507906, 95606018 (час передачі вагонів при подаванні 01.03.2024 о 04:00);
- № 30 на 20 вагони: №№ 58507807, 58507815, 58507831, 58507872, 58507989, 58515933, 91134387, 91134437, 95411088, 95411310, 95411369, 95411880, 95931432, 95932000, 98208598, 98214067, 98214117, 98214125, 98214133, 98214364 (час передачі вагонів при подаванні 01.03.2024 05:00);
- № 31 на 16 вагонів: 95932174, 95931986, 98208614, 95932182, 95410809, 95931663, 91134460, 95410288, 58507922, 58515065, 98208739, 58507823, 98208713, 98208689, 58515982, 58516196 (час передачі вагонів при подаванні 02.03.2024 09:00);
- № 32 на 8 вагонів: 95932026, 58516063, 95407680, 95410775, 58507997, 98214307, 58515776, 58515081 (час передачі вагонів при подаванні 02.03.2024 09:00).
Після закінчення вантажних операцій з вагонами ТОВ СП «Нібулон» проведено забирання вагонів, що підтверджується пам`ятками про забирання вагонів, а саме:
- пам`ятка № 26 про забирання 24 вагони: №№ 95606075, 58507963, 58507906, 95606018, 58507807, 58507815, 58507831, 58507872, 58507989, 58515933, 91134387, 91134437, 95411088, 95411310, 95411369, 95411880, 95931432, 95932000, 98208598, 98214067, 98214117, 98214125, 98214133, 98214364 (час фактичного забирання вагонів 02.03.2024 о 08:30);
- пам`ятка № 27 про забирання 24 вагонів: №№ 95932174, 95931986, 98208614, 95932182, 95410809, 95931663, 91134460, 95410288, 58507922, 58515065, 98208739, 58507823, 98208713, 98208689, 58515982, 58516196, 95932026, 58516063, 95407680, 95410775, 58507997, 98214307, 58515776, 58515081 (час фактичного забирання вагонів 04.03.2024 о 10:30).
У зв`язку з затримкою вагонів, пов`язаною з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження / вивантаження, на коліях станції Глобине Південної залізниці позивачем на засвідчення факту затримки вагонів з причин, що залежать від вантажовласника, були складені відповідні акти загальної форми ГУ-23 «Затримка вагонів, пов`язана з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження»: № 275 від 02.03.2024 о 08-30 на відповідальність вантажовласника (на закінчення затримки складений акт загальної форми ГУ-23 № 282 від 03.03.2024 об 11:00) стосовно партії вагонів: №№ 95606075, 58507963, 58507906, 95606018, 58507807, 58507815, 58507831, 58507872, 58507989, 58515933, 91134387, 91134437, 95411088, 95411310, 95411369, 95411880, 95931432, 95932000, 98208598, 98214067, 98214117, 98214125, 98214133, 98214364.
Часовий період, відображений в Актах ГУ-23, збігається з умовами п. 6, 7, 8 Додатку 1-4 до Договору «Умови організації накопичення вагонів» до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40-14291113/2020-0001, що визнається позивачем.
Після навантаження та накопичення групи з 48 вагонів з вантажем зерно кукурудзи на коліях загального користування станції відправлення Глобине регіональної філії «Південна залізниця» відповідачем були оформлено накладні від 03.03.2024 №№ 43770429 та 43770437 на відправлення цієї групи вагонів призначенням на станцію Черноморськ-Порт регіональної філії «Одеська залізниця». Вантаж прийнятий до перевезення 03.03.2024.
03.03.2024 працівниками ПКОПД Полтава було сформовано накопичувальну картку форми ФДУ-92 № 03030194 на загальну суму 82487,16 грн (у т.ч. ПДВ 20% 13747,86 грн.), складення яких позивачем обґрунтовано затримкою вагонів, пов`язаною з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження. 
Детальний розрахунок заборгованості по накопичувальній картці форми ФДУ-92 від 03.03.2024 № 03030194 на загальну суму 68739,30 грн без ПДВ (82487,16 грн з ПДВ), виконаний позивачем на підставі р. 3 п. 2.1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги Тарифне керівництво № 1, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356, виходячи зі ставки плати в розмірі 4 грн. за одну тонну вантажу за кожну добу із застосуванням коефіцієнту 5,139 грн. згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 22.06.2022 № 441.
Позивач вважає, що неспроможність відповідача швидко сформувати маршрутну відправку стала причиною тривалого перебування вантажу на станційних коліях протягом 01 – 04.03.2024 і, як наслідок, проведених позивачем нарахувань за надані послуги зберігання вантажу на коліях загального користування.
Вказана накопичувальна картка форми ФДУ-92 підписана відповідачем із запереченнями щодо нарахування та стягнення коштів за зберігання вантажу, оскільки вагони з вантажем перебували на коліях станції під накопиченням маршрутного поїзда відповідно до додатку 1-4 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.
Як з`ясовано судом та не заперечується сторонами у справі, відповідачем було сплачено тариф за послугу «Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу» (п. 9.1 додатку 1-4) у повному обсязі.
Натомість нараховану позивачем плату за зберігання вантажів по накопичувальній картці форми ФДУ-92 від 03.03.2024 № 03030194 на загальну суму 68739,30 грн без ПДВ (82487,16 грн з ПДВ) відповідачем сплачено не було, що і стало підставою для звернення позивача до суду із заявленим позовом.
Як вже зазначалось, місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що позивачем безпідставно нараховано збір за зберігання вантажу під час накопичення вагонів при формуванні маршрутного потягу.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.
Згідно зі ст. 908 ЦК України, яка кореспондується зі статтею 306 Господарського кодексу України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Водночас, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, правилами, що видаються відповідно до них. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань (ч. 2 ст. 908 ЦК України, яка кореспондується із ч. 5 ст. 307 ГК України).
За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ст. 909 ЦК України, стаття 307 ГК України).
Поряд з цим, права та обов`язки сторін виникають не лише з умов укладеного між сторонами договору, а і на підставі норм, встановлених актами законодавства, в тому числі нормативно-правових актів, які регулюють взаємовідносини у певних випадках.
Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України «Про транспорт», Законом України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі Статут залізниць України), та іншими актами законодавства України, в тому числі Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2020, Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 34, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083.
В силу ч. 2 ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
Стаття 2 Статуту залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.
Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (стаття 3 Статуту залізниць України).
Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України накладна – це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Згідно зі статтями 22, 23 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.
Оформлення накладної має здійснюватися відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2020 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084, за умовами пункту 1.1 яких на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 №542, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за №798/5989).
Відповідно до цих Правил накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.
Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді.
Перевезення вантажів на особливих умовах здійснюються за окремими договорами. При цьому сторони вправі передбачати у договорах додаткову відповідальність за виконання зобов`язань щодо перевезень вантажів (ст. 63 Статуту залізниць України).
Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що предметом даного спору є правовідносини, які виникли під час «маршрутного перевезення» при застосуванні послуги щодо накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування, яке передбачено укладеним між сторонами договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та додатком 1-4 «Умови організації накопичення вагонів» до нього.
Відповідно до пункту 2 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №565/6853, маршрутом відправника (далі - маршрут) вважається поїзд установленої маси або довжини, сформований відправником відповідно до Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Мінтрансу України від 20.12.1996 № 411 та зареєстрованих у Мін`юсті України 25.02.1997 за № 50/1854, та плану формування поїздів на залізничній під`їзній колії підприємства або за договором із залізницею – на коліях залізничної станції призначенням на одну станцію або з розпиленням на кількох станціях з обов`язковим зменшенням кількості його переробок на попутних технічних станціях.
Пунктом 3 Правил складання актів (ст. 129 Статуту залізниць України), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, визначено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.
Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Порядок визначення плати за користування вагонами і контейнерами визначений Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, пунктом 3 яких, зокрема, передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними проводиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/збирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23. Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами оформляються в електронному або паперовому вигляді. На вимогу вантажовласника йому надається копія Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів.
Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватись працівником станції і вантажовідправником (абз. 1-4 пункту 4 Правил №113 від 25.02.1999).
Згідно з абзацами 5, 6 пункту 4 Правил №113 від 25.02.1999 час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій; пам`ятка підписується відповідальною особою станції і вантажовласник.
Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надається вантажовласнику (пункт 2.6 Правил №644 від 21.11.2000).
Таким чином, апеляційний господарський суд наголошує на тому, що між сторонами виникли спеціальні правовідносини з перевезення вантажів, а саме: перевезення маршрутним потягом, який відповідає установленій довжині та прямує на одну станцію призначення. 
В межах даних правовідносин позивач запропонував надання спеціальної послуги – накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування з метою формування маршрутного поїзду встановленої довжини.
Укладений між сторонами договір має спеціальні умови, які відносяться до «окремих послуг», що унормовано, зокрема, додатком №1-4 «Умови накопичення вагонів» до вказаного договору, і які є відмінними від загальних умов перевезень внаслідок своєї специфіки і суті операцій – «накопичення вагонів з вантажем». 
Додаток №1-4 «Умови накопичення вагонів» до договору є невід`ємною частиною останнього.
Виходячи з приписів додатку №1-4 «Умови накопичення вагонів» до договору, при перевезенні вантажу маршрутними відправками та відсутності можливості формувати маршрут на під`їзній колії, що належить відповідачу, навантажені вагони затримуються на коліях станції.
З огляду на характер договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, сторони домовились про перевезення вантажів на спеціальних умовах – маршрутний поїзд (додаток №1-4 «Умови накопичення вагонів»). При цьому сторонами погоджено специфічні умови перевезення вантажів, які є визначальними щодо порядку надання відповідних послуг та особливостей їх оплати. Накопичення вагонів проводилось за попередньо погодженим планом, який мав ознаку «маршрутний», у той час як перевізник інформує замовника про можливість накопичення вагонів із зазначенням станції накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено на них, або надає обґрунтовану відмову.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ТОВ СП «Нібулон» не має власних потужностей для формування маршрутного поїзда в 48 вагонів на власній території, а тому саме для отримання послуги з накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування АТ «Українська залізниця» (після завантаження на під`їзних коліях ТОВ СП «Нібулон») відповідач скористався передбаченими договором відповідними можливостями та для проведення навантаження зернових вантажів на під`їзній колії ТОВ СП «Нібулон» між сторонами 27.04.2020 укладений договір про подачу та забирання вагонів при станції Глобине Південної залізниці, строк дії якого до 01.05.2025.
Згідно з п. 6 вказаного договору від 27.04.2020 загальна кількість вагонів, які передаються на під`їзну колію однією групою, не більше 24 вагонів.
Отже, з урахуванням приписів додатку № 1-4 до договору та умов договору від 27.04.2020, у даному випадку метою відповідача при замовленні спеціальної послуги було саме накопичення вагонів для формування маршрутного поїзда кількістю у 48 вагонів.
Сама по собі процедура накопичення вагонів апріорі передбачає затримку окремих вагонів (порожніх та/або з вантажем) на певний час з метою формування маршрутного поїзда, на що АТ «Українська залізниця» надало свою згоду шляхом розробки та укладання з відповідачем договору.
Незалежно від обраного порядку оформлення накладної як то на весь маршрутний поїзд, або на кожну партію окремо, окремі вагони/групи вагонів зі складу маршрутного поїзду не будуть відправлені до повного формування маршрутного поїзду обумовленої довжини, що повністю відповідає умовам договору та нормативних актів.
Поряд з цим слід зазначити, що оформлення/неоформлення окремої накладної на кожну групу вагонів з маршрутного потягу, або одного документа на весь маршрутний потяг ніяк не впливає на відправлення маршрутного потягу до моменту формування (накопичення) складу в 48 вагонів з вантажем. 
Так, накопичення вагонів з вантажем (маршрут) у цьому випадку відбувається в межах договірних відносин (є предметом послуги, за яку сплачується тариф), отже, не може кваліфікуватись як «матеріальна відповідальність» та не має такого елементу, як вина відправника.
Складення актів форми ГУ-23 є обов`язком сторін, який встановлено умовами додатку № 1-4, за яким час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23. В актах загальної форми вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (пункт 8 Правил користування вагонами та контейнерами).
Тобто в умовах договору, що регулює спеціальну послугу, та відповідно до наведених вимог Правил користування вагонами та контейнерами сторони узгодили, що в актом форми ГУ-23 лише фіксується час перебування вагонів на коліях загального користування, що разом з тим є предметом послуги «Накопичення вагонів з вантажем до 48 вагонів - маршрутний поїзд», оскільки вказаний акт відображає час, за який сплачується тариф.
Водночас, відповідно до п. 6, 7 додатку 1-4, початком накопичення вагонів на станції відправлення є момент фактичної передачі замовником вагонів перевізнику, а часом закінчення накопичення на станції відправлення - приймання останнього вагону перевізником. Оскільки оформлення накладної на маршрут не могло відбутись до моменту накопичення (сформування) 48 вагонів (маршруту), то перебування вагонів на станції не було викликано «затримкою оформлення документів», а стало наслідком цілком законних дій обох сторін договору щодо «накопичення» маршрутного поїзда, що в свою чергу, є предметом договірної послуги з боку позивача, оскільки до моменту повного формування маршрутним поїздом установленої довжини він не міг бути відправленим.
З матеріалів справи вбачається, що позивач надав відповідачу згідно договору послугу з накопичення вагонів за попередньо погодженим планом, який мав ознаку «маршрутний», та за попередньою заявкою, без отримання якої відповідач не спроможний сформувати маршрутний поїзд, у зв`язку з чим, відповідачем сплачено збір за накопичення таких вагонів на коліях загального, що не заперечується сторонами у справі.
В свою чергу, відповідач отримав вказану послугу з накопичення вагонів, оскільки в період з 01.03.2024 по 04.03.2024 фактично сформовано маршрутний поїзд, проведено навантаження вагонів та оформлено перевізний документ (накладна), за що відповідачем було сплачено відповідні платежі за послугу накопичення, що визначено в п. 9 додатку № 1-4 до договору.
Інших платежів послуга «накопичення вагонів» не передбачає. При цьому, сторонами також не заперечується, що відповідач здійснив оплату позивачу за накопичення спірних вагонів по станції Глобине.
Твердження скаржника щодо необхідності застосування до спірних правовідносин приписів, передбачених пунктами 8, 9 Правил №644 від 21.11.2000, є безпідставними, адже затримка вагонів під час їх накопичення для формування маршрутного поїзда не може вважатись одностороннім порушенням зобов`язань відповідачем, оскільки такі дії цілком відповідають умовам укладеного між сторонами договору, який передбачає надання спеціальних послуг, та додатку №1-4 «Умови накопичення вагонів» до нього.
Правовідносини з «накопичення маршрутного поїзду з вантажем» мають невід`ємну складову – перебування/накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування протягом часу накопичення до приймання останнього вагона перевізником (пункти 6, 7 додатку №1-4 «Умови накопичення вагонів»), що, в свою чергу, є предметом окремої спеціальної послуги, а тому вагони не могли бути відправлені не тому, що відсутні документи, а внаслідок того, що не сформовано маршрутний потяг встановленої довжини (до 48 вагонів).
Крім того, відповідачем дотримано умови договору та нормативних актів щодо оформлення маршрутного потягу однією накладною з відомістю вагонів та/або накладними на групу вагонів що перевозяться маршрутом. При цьому, оформлення/не оформлення окремої накладної на кожну партію вагонів з маршрутного потягу, або одного документу на весь маршрутний потяг, жодним чином не впливає на відправлення маршрутного потягу до моменту формування (накопичення) складу в 48 вагонів з вантажем.
В силу пунктів 6, 7 додатку №1-4 «Умови накопичення вагонів» початком накопичення вагонів на станції відправлення є момент фактичної передачі замовником вагонів перевізнику, а часом закінчення накопичення на станції відправлення – приймання останнього вагону перевізником.
З огляду на те, що оформлення накладної на маршрут не могло відбутись до моменту накопичення (сформування) 48 вагонів (маршруту), то перебування вагонів на станції не було викликано «затримкою оформлення документів», а стало наслідком правомірних дій обох сторін договору щодо «накопичення» маршрутного поїзда, що, в свою чергу, є предметом договірної послуги з боку позивача, оскільки до моменту повного формування маршрутним поїздом установленої довжини він не міг бути відправленим.
Таким чином, у період накопичення вагонів (порожніх/з вантажем) маршрутного поїзду відсутні підстави для покладення позивачем на відповідача матеріальної відповідальності за зберігання вантажу на коліях загального користування, приймаючи до уваги, що у цей час здійснювалось накопичення вагонів з вантажем відповідно до умов додатку №1-4 "Умови накопичення вагонів" і ці правовідносини були предметом окремої, належним чином сплаченої Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" спеціальної послуги.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в релевантних постановах від 01.02.2024 у справі №915/305/22 та від 09.04.2024 у справі №915/5/23, які прийняті у подібних спірних правовідносинах.
Зокрема, згідно з висновками Верховного Суду пункти 8, 9 Правил №644 від 21.11.2000 не можуть застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки затримка вагонів відбулась з обставин, що залежали від позивача, а саме: наявність договірних відносин з накопичення вагонів на коліях позивача з метою формування маршрутного поїзду, про що також вказував відповідач у зауваженнях до накопичувальних карток.
Колегія суддів зазначає, що, оскільки спірні правовідносини врегульовані додатком №1-4 «Умови накопичення вагонів», який є невід`ємною частиною договору, визначає умови організації накопичених вагонів та має переважну силу над умовами основного тексту договору, у даному випадку не підлягає застосуванню пункт 2.1.5 вказаного договору, згідно з яким замовник зобов`язаний відшкодувати перевізнику витрати, пов`язані із затримкою вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, зокрема, через інші причини, що не залежать від перевізника, на який посилається позивач в обґрунтування своїх доводів.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції наголошує на безпідставності нарахування відповідачеві збору за зберігання вантажу, заявленого до стягнення у даній справі.
Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи та наявні у матеріалах справи докази, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком Господарського суду Миколаївської області про відому у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю нарахування позивачем заявленого до стягнення з відповідача збору за зберігання вантажу.
Апеляційна скарга не спростовує вірних висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.
Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2025 у справі №915/1440/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                       Н.С. Богацька

Судді                                                                                           Г.І. Діброва 

          Н.М. Принцевська