ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
06 серпня 2025 року
м. Київ
 
справа № 760/3104/24
провадження № 61-1602св25
 
Верховний Суду складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,                          Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач  - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Металіст»,
відповідач -  ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Металіст» до ОСОБА_1 про зобов`язання надати доступ до квартири
 
за касаційною скаргою адвоката Голубка Андрія Вадимовича як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду                          від 12 грудня 2024 року у складі колегії суддів: Кафідової О. В., Оніщука М. І.,  Шебуєвої В. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2024 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Металіст» (далі - ОСББ «Металіст») звернулося до суду з позовом, у якому просило зобов`язати відповідача надати доступ до належної їй квартири АДРЕСА_1 для проведення технічного огляду та ліквідації аварії по стояку водовідведення у будинку.
Як на обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що ОСББ «Металіст» створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 . У вересні 2023 року до голови правління ОСББ звернувся власник квартири АДРЕСА_3 із заявою, що у нього вздовж каналізаційної труби на кухні мокне стіна, що призводить до появи плісняви та грибка, з проханням вжити заходів для усунення проблеми. У жовтні 2023 року технічна комісія обстежила приміщення та інженерні комунікації квартири АДРЕСА_3 , про що складено акт, яким встановлено протікання по стояку каналізації на кухні. Після усунення пошкодження відводу у зоні підлоги залишилось протікання води по стояку з верхнього поверху - з квартири АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_1 . Відповідач постійно у квартирі не проживає, а неодноразові спроби впродовж двох місяців домовитись про доступ до квартири АДРЕСА_4 виявились безрезультатними. За  таких обставин, проблема підтоплення по каналізаційному стояку не вирішується.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Солом`янський районний суд м. Києва рішенням від 16 вересня 2024 року                                в задоволенні позову відмовив.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване недоведеністю позовних вимог.
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
Київський апеляційний суд постановою від 12 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСББ «Металіст» задовольнив. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року скасував, провадження у справі закрив на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України (відсутній предмет спору). Стягнув                               з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Металіст» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6 661,60 грн і витрати на правничу допомогу               у розмірі 5 000,00 грн.
 
Постанова апеляційного суду мотивована наявністю підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю спору, оскільки після відкриття провадження               у справі відповідач надала позивачу доступ до своєї квартири для огляду та усунення аварійної ситуації по каналізаційному стояку, чим добровільно виконала заявлені до неї позовні вимоги. Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на підставі частини третьої статті 142 ЦПК України. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги, узагальнені аргументи
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду, адвокат Голубок А. В. як представник ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення                      в частині розподілу судових витрат та в цій частині ухвалити нове рішення, яким усі судові витрати покласти на позивача.
 
Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених                                   у постановах Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 199/9188/16-ц, від 04 серпня 2021 року у справі № 686/9357/20, від 22 травня 2024 року у справі                         № 205/5969/15-ц.
 
Касаційна скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
 
Суд дійшов помилкового висновку, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат. У разі закриття провадження закон не передбачає відшкодування судових витрат, понесених позивачем. Крім того, суд не навів мотивів і обґрунтування присудження до стягнення  з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2025 року відкрито касаційне провадження                 у справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
20 лютого 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСББ «Металіст» створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку на АДРЕСА_2 і діє на підставі статуту, затвердженого загальними зборами ОСББ, протокол від 12 лютого                      2019 року № 2.
 
Відповідно до копії акта обстеження приміщень та інженерних комунікацій                   від 10 жовтня 2023 року, на АДРЕСА_5 , наявне протікання по стояку каналізації на кухні. Після усунення пошкодження відводу у зоні підлоги залишилось протікання води по стояку з верхнього поверху кв. АДРЕСА_6 .
 
ОСОБА_1 нотаріальною довіреністю уповноважила ОСОБА_2                                      і ОСОБА_3 представляти її інтереси в усіх державних та недержавних установах, організаціях.
 
ОСОБА_2 , як представниця інтересів власника квартири АДРЕСА_4                   ОСОБА_1 відмовила у наданні доступу до загальнодомових комунікацій квартири АДРЕСА_4 з метою з`ясування причини підтоплення квартир АДРЕСА_7 , АДРЕСА_3 .
 
Відповідно до акта від 05 травня 2024 року у квартирах АДРЕСА_3 та АДРЕСА_7 після ремонту стояка каналізації в квартирі АДРЕСА_4 протікання по трубі каналізаційного стояка припинилися (відсутні). Наявні сліди попереднього протікання води.
 
Після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі відповідач виконала заявлені до неї позовні вимоги та надала позивачу доступ до належної їй квартири.
 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                              є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Зміст касаційної скарги з урахуванням принципу диспозитивності свідчить про те, що постанова апеляційного суду оскаржена в частині стягнення судових витрат,                     а тому переглядається лише в цій частині.
 
Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судом норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню                 з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
У цій справі апеляційний суд закрив провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі  пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.
 
Згідно з частиною другою статті 255 ЦПК України про закриття провадження                            у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
 
Питання щодо розподілу судових витрат у разі закриття провадження у справі врегульоване статтею 142 ЦПК України.
 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, апеляційний суд керувався нормами частини третьої статті 142 ЦПК України, яка визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються,                         а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
 
Тлумачення зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються,              а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача за виключенням, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Тобто друге речення частини третьої стаття 142 ЦПК України повинно застосовуватись у системному зв`язку із першим реченням, де йдеться про відмову позивача від позову.
 
Водночас, за обставинами цієї справи, позивач не відмовлявся від позову,                             а провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору, що сторони не оскаржують. 
 
Загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі закриття провадження передбачено частиною п`ятою статті 142 ЦПК України, згідно з якою  у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
 
Процесуальний закон не передбачає компенсації судових витрат позивачу внаслідок закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмета спору. 
 
Апеляційний суд на наведене вище уваги не звернув і дійшов помилкового висновку, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України) є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України.
 
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09 вересня 2020 року                у справі № 308/12079/18 від 21 квітня 2021 року у справі № 199/9188/16,                                            від 03 квітня 2024 року у справі № 461/4349/23.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
 
Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша статті 412 ЦПК України).
 
Зважаючи на те що у справі допущено неправильне застосування норм  процесуального права, оскаржуване рішення суду апеляційної інстанцій підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні вимог про розподіл судових витрат, понесених позивачем. 
 
Керуючись статтями 400, 412, 416  ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу адвоката Голубка Андрія Вадимовича як представника ОСОБА_1 задовольнити.
 
Постанову Київського апеляційного суду  від 12 грудня 2024 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у стягненні з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Металіст» понесених позивачем судових витрат. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення,                є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                   М. Є. Червинська 
Судді                                                                                                А. Ю. Зайцев
                                                                                                          Є. В. Коротенко     
                                                                                                          В. М. Коротун
                                                                                                          М. Ю. Тітов