КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Апеляційне провадження                                                               Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/4550/2025                                  
                                   
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
м. Київ                                                                                         Справа №756/7166/25
01 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кафідової О.В., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Васюка Миколи Миколайовича на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, 
                                                             ВСТАНОВИВ:
                Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 МК України, та застосовано до нього адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, у розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з вказаною постановою суду  першої інстанції, 14 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Васюк Микола Миколайович звернувся до суду першої інстанції із апеляційної скаргою, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року.
Клопотання мотивовано тим, що про існування справи та постанову Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року ОСОБА_1 дізнався лише 12 червня 2025 року, коли отримав копію постанови суду першої інстанції поштою.
Вказує, що до матеріалів справи №756/7166/25 хибно прикріплено рекомендоване повідомлення про вручення з датою отримання 12 червня 2025 року, яке немає жодного відношення до справи та особи ОСОБА_1 , оскільки дане повідомлення відноситься до листа з трекномером №0610258326353, адресоване на ім`я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 та відповідно має відношення до справи №756/5912/25.
Зазначає, що згідно трекінгу поштового відправлення №0610261342564 вказаного на конверті в якому ОСОБА_1 надійшла постанова суду першої інстанції відправлення прийняте відділенням поштового зв`язку лише 17 червня 2025 року, а отримана ОСОБА_1 02 липня 2025 року.
 На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року задоволенню не підлягає, виходячи з такого.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).
Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.
Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.
В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З матеріалів справи та оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 судом першої інстанції повідомлявся належним чином, засобами поштового зв`язку, за вказаною адресою у протоколі. Оскаржувана постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 
14 липня 2025 року ОСОБА_1 через свого захисника - адвоката Васюка М.М. подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
05 серпня 2025 року постановою Київського апеляційного суду у задоволенні клопотання   ОСОБА_1 подане захисником - адвокатом  Васюком М.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 09 червня 2025 року - відмовлено.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 подане захисником - адвокатом  Васюком М.М. на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 09 червня 2025 року - повернуто особі, яка її подала.
14 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Васюк М.М. повторно звернувся до суду першої інстанції із апеляційної скаргою, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року.
Основними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, скаржник вказує на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також про сам факт її розгляду та винесення постанови. Вперше зміст постанови став ОСОБА_1 відомий після отримання копії поштовим відправленням.
Причини пропуску строку оскарження судового рішення є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
На думку апеляційного суду, вказані захисником обставини не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, так як будь-яких об`єктивних перешкод для реалізації свого права на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, а в подальшому і оскарження прийнятої судом постанови в строки, визначені ст.294 КУпАП  ОСОБА_1 не мав.
Щодо доводів захисника що до матеріалів справи хибно прикріплене рекомендоване повідомлення про вручення з датою отримання 12 червня 2025 року, яке не має жодного відношення до справи та особи ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, судом першої інстанції направлено на адресу ОСОБА_1 , яка була зазначена самим ОСОБА_1 під час складання протоколу, копію постанови Оболонського районного суду від 09 червня 2025 року.
Рекомендоване повідомлення повернулось на адресу суду першої інстанції з відміткою про отримання поштового відправлення ОСОБА_1 особисто, яке датоване 02 липня 2025 року. (а.с.17)
Доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційному суду не надано.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року, у зв`язку з чим клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної вище постанови не підлягає задоволенню.
Такий висновок повністю узгоджується з позицією Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 вказав, що можливість поновлення строку на оскарження судового рішення не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.  
Отже, враховуючи відсутність доказів існування істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги, клопотання  захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає.   
Таким чином, захиснику Васюку М.М. слід відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути особі, яка її подала.
На підставі викладеного та керуючись ст.  294 КУпАП, суд,-
п о с т а н о в и в :
          Відмовити представнику ОСОБА_1 адвокату Васюку Миколі Миколайовичу у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Постанова оскарженню не підлягає.
 
Суддя