УХВАЛА

20 червня 2025 року 
м. Київ
справа №580/11185/24
адміністративне провадження № К/990/23496/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонська В.Е., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 18 лютого 2025 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі №580/11185/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанов, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати постанови ВП №75365850, №753655955, №75365782 про розмір мінімальних витрат виконавчих проваджень (319,00 грн за одну);
-  зобов`язати відповідача зняти арешт з банківського рахунку позивача;
- стягнути з відповідача моральну шкоду у 1000,00 грн.
Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 18 лютого 2025 року  у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 Придніпровського районного суду міста Черкаси від                             18 лютого 2025 року  залишено без руху. Установлено десятиденний строк із дня вручення її копії для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання документу про сплату судового збору.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року позивачу продовжено строк для усунення недоліків на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня  2025 року на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 18 лютого 2025 року  повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
02 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла з касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 18 лютого 2025 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі №580/11185/24.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов таких висновків.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 333 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи те, що рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 18 лютого                  2025 року не переглядалося судом апеляційної інстанції у відкритті касаційного провадження в частині його оскарження слід відмовити.
Щодо оскарження ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі №580/11185/24 слід зазначити таке.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, про повернення апеляційної скарги.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи.
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою суду від           12 березня 2025 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 18 лютого 2025 року була залишена без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 296 КАС України та скаржнику надано строк на їх виправлення протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
У встановлений судом апеляційної інстанції строк ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір не стягується за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. Також указав на те, що відповідно до рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 18 лютого 2025 року судовий збір по цій справі не стягувався, а тому не підлягає сплаті в суді апеляційної інстанції.
Надаючи оцінку поданій скаржником заяві Шостий апеляційний адміністративний в ухвалі від 04 квітня 2025 року зазначив, що посилання апелянта на несплату судового збору під час звернення до суду першої інстанції, з урахуванням положень статті 4 Закону України «Про судовий збір» не можуть слугувати підставою для звільнення від його сплати в суді апеляційної інстанції, оскільки ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не від фактично сплаченої суми.
Шодо посилання апелянта на пункт 11 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» суд зазначив, що відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. 
Також посилаючись на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі №300/6211/21, від 29 травня 2020 року у справі №640/511/19 та ухвалі Верховного Суду від 21 березня 2025 року у справі №320/7490/23 апеляційний суд звернув увагу позивача на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача, тому за такого правового врегулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір, водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується.
Отож, оскільки предметом спору в цій справі є визнання протиправними та скасування постанов про розмір мінімальних витрат виконавчих проваджень №75365850, №753655955, №75365782, зобов`язання Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції                             (м. Київ) зняти арешт з рахунку та стягнення моральної шкоди, суд дійшов висновку про те, що посилання апелянта на положення пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», як підставу для звільнення від сплати судового збору є помилковим.
Цією ж ухвалою Шостий апеляційний адміністративний суд  з власної ініціативи продовжив позивачу строк для усунення недоліків апеляційної скарги на п`ять днів з дня отримання ним копії цієї ухвали.
У межах встановленого судом строку від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він посилався на безпідставність вимог суду щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги та просив відкрити апеляційне провадження. 
Шостий апеляційний адміністративний суд повторно зазначив позивачу про необхідність сплати судового збору в частині вимог про визнання протиправними та скасування постанов про розмір мінімальних витрат виконавчих проваджень №75365850, №753655955, №75365782 та зобов`язання Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з рахунку.
Стосовно посилання позивача на положення статті 129 Конституції України щодо забезпечення права на апеляційний перегляд справи, суд зазначив, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.  Позивачем не надано суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження наявності пільг щодо сплати судового збору встановлених Законом України "Про судовий збір" станом на час подання апеляційної скарги.
З огляду на те, що в установлений судом строк апелянтом не було виконано вимог ухвали суду та зазначені судом недоліки апеляційної скарги скаржником не усунуто, Шостий апеляційний адміністративний суд, керуючись приписами пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, оскільки апеляційна скарга оформлена з порушеннями вимог статті 296 КАС України, а відповідні недоліки скаржником у встановлений судом строк не усунуто.
Мотиви, наведені в оскаржуваному судовому рішенні, та обставини, на які посилається заявник, на обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення, тому Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.
За таких обставин у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі №580/11185/24 необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, частиною другою статті 329 та статтею 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 18 лютого                  2025 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі №580/11185/24.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:  Судді:	О.Р. Радишевська  В.Е. Мацедонська  М.І. Смокович