ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7361/25 Справа № 201/4213/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       22 липня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Сахарова Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом Адвокатського об`єднання «Пільх та партнери» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на спадкове майно,
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року про забезпечення позову, -
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
14 квітня 2025 року до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшла заява про забезпечення позову, у якій представник позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), будь-яким іншим особам та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії щодо відчуження та/або передачі в користування та/або обтяження наступного майна:
- домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1166141212101;
- земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:237:0076, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2211855012101;
- 1/2 частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 95183512101;
- 1/2 частка земельної ділянки за кадастровим номером 1210100000:02:317:0008, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 791372412101;
- гараж № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1806808512101.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року заяву представника Адвокатського об`єднання «Пільх та партнери» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Адвокатського об`єднання «Пільх та партнери» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на спадкове майно задоволено.
До набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 201/4213/25 за позовом Адвокатського об`єднання «Пільх та партнери» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на спадкове майно, вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), будь-яким іншим особам та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії щодо відчуження та/або передачі в користування та/або обтяження наступного майна:
- домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1166141212101;
- земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:237:0076, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2211855012101;
- 1/2 частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 95183512101;
- 1/2 частка земельної ділянки за кадастровим номером 1210100000:02:317:0008, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 791372412101;
- гараж № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1806808512101.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
03.06.2025 року від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, в якій просить ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року скасувати та у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що посилання позивача у заяві про забезпечення позову на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення заявлених вимог, не є обгрунтованою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
02.07.2025 року від Адвокатського об`єднання «Пільх та партнери» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд, відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

СУДОВІ ВИКЛИКИ
Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (том 2, а.с.51-52).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Як вбачається з матеріалів справи, АО «Пільх та партенери» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на спадкове майно.
Судом було перевірено долучену до заяви інформаційну довідку та перевірено відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно належності майна спадкодавцю.
З актуальної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 12 квітня 2025 року ОСОБА_1 став власником нерухомого майна спадкодавця ОСОБА_2 на підставі свідоцтв про право на спадщину.
Таким чином, вищезазначені дії ОСОБА_1 щодо отримання свідоцтв про право на спадщину та переоформлення права власності свідчать про те, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 у повному обсязі. За таких обставин можна дійти до висновку що ОСОБА_1 прийняв на себе боргові зобов`язання спадкодавця, які увійшли до спадкової маси.
Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого суд вважає можливим заяву про забезпечення позову задовольнити.
Надані позивачем з позовною заявою та заявою про забезпечення позову документи підтверджують наявність спору між сторонами справи, вказують на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову судом враховано, що позивачем є юридична особа, що у встановленому законом порядку зареєстрована на території України, крім того у суду відсутні надані докази того, що майновий стан цього позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду по справі, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, а тому обов`язок суду щодо беззаперечного застосування до позивача зустрічного зобов`язання, який передбачений випадками переліченими у ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутній.

Враховуючи викладені вище обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову, оскільки існує ймовірність того, що відповідач може відчужити нерухоме майно, яке є предметом позову в даній цивільній справі. 
Отже, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача, необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна. 

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми процесуального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, з дотриманням норм процесуального права. 
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 22.07.2025 року.

       Судді: