ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 916/3677/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,
секретар судового засідання – І.С. Мисько,
за участю представників сторін:
від позивача: О.О. Чабан
від відповідача: М.А. Коюда
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейдінг Люкс» (вх.1828/25 від 29.04.2025)
на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 (суддя                              Т.Г. Д`яченко, м.Одеса, повне рішення складено 21.04.2025)
у справі №916/3677/24
за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України»
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейдінг Люкс»
про визнання виконаним/припиненим зобов`язання,  

В С Т А Н О В И В :
Коротка історія справи
Державне підприємство «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейдінг Люкс», у якій просило визнати виконаним/припиненим зобов`язання Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротрейдінг Люкс» з поставки пшениці, ячменю та соняшнику врожаю 2022 року на загальну суму 5020751,00 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 31.03.2025 позовну заяву Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» задоволено повністю. Визнано виконаним/припиненим зобов`язання Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротрейдінг Люкс» з поставки пшениці, ячменю та соняшнику урожаю 2022 року на загальну суму 5020751,00 грн шляхом його виконання у повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейдінг Люкс» на користь Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
07.04.2025 до Господарського суду Одеської області від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій останній просив стягнути з відповідача 60000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, з яких: 40000,00 грн – за участь та ведення адвокатом справи, 20000,00 грн – винагорода за позитивне для клієнта рішення.
Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції
Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 заяву представника Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротрейдінг Люкс» про ухвалення додаткового рішення від 07.04.2025 вх. №ГСОО 2-512/25 задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейдінг Люкс» на користь Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. В іншій частині заяву залишено без задоволення.
Частково задовольняючи заяву позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката (адвокатського об`єднання) не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у заявленому розмірі, адже розмір таких витрат має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, а й відповідати критеріям реальності та розумної необхідності таких витрат, а також співмірності зі складністю справи.
Так, оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлена позивачем сума є неспівмірною зі складністю даної справи, нерозумною та несправедливою, у зв`язку з чим підлягає зменшенню.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції зменшив розмір таких витрат до 15000,00 грн - за послуги, надані за договором, та до 10000,00грн – за винагороду за позитивне для клієнта рішення.
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги 
Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротрейдінг Люкс» звернулося із апеляційною скаргою, в якій просило додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 скасувати.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем у позовній заяві зазначено орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, не надано доказів перерахунку коштів позивачем, відсутні детально визначені види наданих послуг, кількість витраченого часу на їх надання в розрізі кількості затраченого часу. При цьому, на переконання відповідача, стягнутий додатковим рішенням розмір витрат позивача на правничу допомогу у сумі 25000,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру.
Позиція позивача щодо апеляційної скарги
У відзиві на апеляційну скаргу Державне підприємство «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України», погоджуючись з мотивами оскаржуваного додаткового рішення, просило залишити його без змін, а у задоволенні апеляційної скарги - відмовити.
Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції
Апеляційна скарга зареєстрована судом 29.04.2025 за вх.№1828/25.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран, що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.04.2025.
Між тим, у зв`язку з перебуванням судді-учасника колегії С.В. Таран з 05.05.2025 по 09.05.2025 у відпустці та перебуванням судді-учасника колегії К.В. Богатиря з 02.05.2025 по 12.05.2025 у відрядженні, питання щодо апеляційної скарги вирішувалося 13.05.2025.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейдінг Люкс» (вх.1828/25 від 29.04.2025) на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 у справі №916/3677/24 залишено без руху з метою надання скаржнику можливості усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: надати докази надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів позивачу. Цією ж ухвалою суду встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
В межах встановленого ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 строку від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейдінг Люкс» надійшли заяви про усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№1828/25/Д1 від 19.05.2025, вх.№1828/25/Д2 від 22.05.2025).
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейдінг Люкс» (вх.1828/25 від 29.04.2025) на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 у справі №916/3677/24. Встановлено позивачу строк до 10.06.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Розгляд апеляційної скарги призначено на 24.06.2025 о 10:30 год.
10.06.2025 позивачем через систему «Електронний суд» подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№1827/25/Д4, вх.№1828/25/Д3 від 10.06.2025).
У судовому засіданні 24.06.2025, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 12.08.2025 о 14:15 год. 
Про дату, час та місце проведення наступного судового засідання представники сторін повідомлені під розписку.
З огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, ухвалою суду від 24.06.2025 вирішено розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейдінг Люкс» (вх.1828/25 від 29.04.2025) на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 у справі №916/3677/24 поза межами строку, встановленого у частині першій статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне. 
Згідно із статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У частині третій цієї ж статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1)попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2)визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3)розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частинами першою – третьою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Колегією суддів встановлено, що у позовній заяві позивачем заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у зв`язку із розглядом справи у сумі 10000,00 грн.
Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.
Колегія суддів зазначає, що позивач дотримався вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу і подання відповідних доказів на виконання частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі №916/1340/18.
Відповідно до положень частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Для підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано наступні документи (в копіях):
1)договір б/н про надання правничої допомоги від 27.02.2024;
2)додаткову угоду №5 від 07.09.2024 до договору про надання правової допомоги б/н від 27.02.2024;
3)акт приймання-передачі наданих послуг від 03.04.2025 за договором про надання правової допомоги б/н від 27.02.2024 на загальну суму 60000,00 грн.
Із наданих документів вбачається, що 27.02.2024 між адвокатом Чабан Ольгою Олегівною та Державним підприємством «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» (клієнтом) укладено договір про надання правничої допомоги №б/н (надалі – договір), відповідно до пункту 1.1. якого адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво та надати інші види допомоги клієнту, а клієнт зобов`язується оплатити адвокату надання правової допомоги на умовах, визначених даним договором.
Згідно із пунктом 2.1. договору гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару, порядок та розмір його сплати визначаються лише за окремою домовленістю сторін, яка оформляється додатковою угодою до даного договору. До моменту укладення такої додаткової угоди договір вважається безоплатним (пункт 2.2. договору).
Пунктом 2.6 договору передбачено, що за результатом надання правової допомоги по даному договору сторони складають акт приймання-передачі наданих послуг. Клієнт зобов`язаний підписати акт приймання-передачі наданих послуг протягом 3–х робочих днів з моменту отримання чи в той же строк направити адвокату мотивовану відмову у випадку, якщо зазначені в акті послуги не відповідають фактично наданим адвокатом послуг згідно з умовами цього договору та вимогам, установленим чинним законодавством.
Оплата винагороди адвокату здійснюється протягом 2 робочих днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих коштів на банківський рахунок адвоката за реквізитами, зазначеними в даному договорі (пункт 2.7. договору).
Відповідно до пункту 3.1. договору під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання даного договору, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси клієнта у судах всіх інстанцій та будь-якої спеціалізації, які передбачені Законом України «Про судоустрій та статус суддів», а також в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах, організаціях  та підприємствах усіх форм власності (пункт 3.1.2.); підписувати від імені клієнта позовні заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку (пункт 3.1.4.); користуватися всіма процесуальними правами, наданими чинним процесуальним законодавством позивачу та/або відповідачу (пункт 3.1.5).
Дія даного договору припиняється його належним виконанням (пункт 9.1).
07.09.2024 між адвокатом Чабан Ольгою Олегівною та Державним підприємством «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» (клієнтом) укладено додаткову угоду №5 до договору про надання правової допомоги №б/н від 27.02.2024, в якій сторони згідно пункту 2.2. договору за взаємною згодою вирішили в цій угоді визначити розмір гонорару, порядок та розмір його сплати наступним чином:
-сторони дійшли згоди встановити наступний розмір винагороди (гонорару), що підлягатиме сплаті клієнтом за участь та ведення адвокатом справи №916/3677/24 – 40000,00 грн (пункт 1 додаткової угоди);
-до переліку послуг, які надаються в межах договору, входять зокрема, але не виключно: ознайомлення з матеріалами справи №9116/3677/24, аналіз чинного законодавства та судової практики у правовідносинах, які є предметом розгляду справи №916/3677/24, підготовка, складання та надсилання процесуальних документів незалежно від їх кількості та складності, участь у судових засіданнях незалежно від їх кількості (пункт 2);
-сторони дійшли згоди, що у випадку прийняття судом у справі №916/3677/24 позитивного для клієнта рішення, клієнт додатково сплачує винагороду у розмірі 20000,00грн (пункт 3);
-клієнт зобов`язується оплатити адвокату гонорар за фактично виконану роботу згідно переліку фактично виконаних робіт, зазначеного в акті приймання-передачі наданих послуг (пункт 4).
Підписаним між сторонами актом приймання-передачі наданих послуг від 03.04.2025 за договором про надання правової допомоги б/н від 27.02.2024 сторони підтвердили, що адвокат надав клієнту наступні послуги: ознайомлення з матеріалами справи №9116/3677/24; аналіз чинного законодавства та судової практики у правовідносинах, які є предметом розгляду справи №916/3677/24; підготовка, складання та надсилання процесуальних документів незалежно від їх кількості та складності, участь у судових засіданнях незалежно від їх кількості. Загальна вартість наданих послуг за договором складає – 40000,00 грн. 31.03.2025 Господарським судом Одеської області задоволено позовні вимоги клієнта у справі №916/3677/24 в повному обсязі. Клієнт підтверджує, що результат розгляду справи для нього є позитивним. Таким чином, клієнт підтверджує зобов`язання зі сплати додаткової винагороди адвокату у розмірі 20000,00 грн. Клієнт підтверджує, що послуги надані в повному обсязі і належній якості. Загальна вартість послуг, наданих за договором, становить 60000,00 грн, які клієнт зобов`язується сплатити протягом 10-ти днів з моменту підписання цього акту.
Інтереси позивача у межах справи №916/3677/24 в суді першої інстанції представляла адвокат Чабан Ольга Олегівна (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №004783 від 23.05.2022), яка діяла на підставі ордеру серії ВН №1354440 від 12.04.2024, що посвідчує повноваження адвоката Чабан Ольги Олегівни на надання правничої (правової) допомоги Державному підприємству «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» на підставі договору про надання правничої допомоги №б/н від 27.02.2024 у Господарському суді Одеської області.
Адвокатом Чабан Ольгою Олегівною у даній справі подавались до суду: позовна заява б/н від 20.08.2024; клопотання про відкладення розгляду справи б/н від 20.10.2024, б/н від 21.01.2025, б/н від 23.02.2025 та б/н від 23.02.2023; заява б/н від 10.11.2024; відповідь на відзив б/н від 22.12.2024; клопотання про витребування доказів б/н від 21.01.2025; клопотання про долучення доказів б/н від 14.03.2025; зава про направлення документів як стороні по справі б/н від 14.03.2025; клопотання про долучення нотаріально засвідченого перекладу видаткових накладних б/н від 20.03.2025.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За приписами частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).
З матеріалів справи та змісту оскаржуваного судового додаткового рішення вбачається, що суд першої інстанції під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, оцінивши заявлені позовні вимоги, з урахуванням їх задоволення в повному обсязі, всіх аспектів і складності справи, зазначив, що витрати на правову допомогу документально підтверджені, фактично понесені, водночас враховуючи заперечення відповідача, керуючись, зокрема, такими критеріями, як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат до 15000,00 грн - за послуги, надані за договором, та до 10000,00грн – за винагороду за позитивне для клієнта рішення..
Південно-західний апеляційний господарський суд зазначає, що застосування судами статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України та статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» залежить від доведеності надання адвокатами послуг з правничої допомоги, наданих до суду доказів на підтвердження здійснення відповідних витрат та від обставин обґрунтованості і співмірності відповідних витрат.
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також підтверженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
Колегія суддів при апеляційному перегляді додаткового рішення суду першої не виявила у діях суду порушень приписів статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України або інших порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до ухвалення судом незаконного рішення.
Твердження скаржника про ненадання позивачем доказів перерахунку коштів позивачем колегія суддів не приймає до уваги, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Відхиляючи доводи відповідача про ненадання позивачем детального опису робіт, колегія суддів враховує правові висновки, викладені у пунктах 139 - 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначила наступне:
«Так, частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складової принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Статтею 126 Господарського процесуального України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо».
Апеляційний суд також враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.11.2021 у справі №910/4317/21, відповідно до яких Частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України хоча і містить положення про те, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, проте ця норма не передбачає (не конкретизує), що такий детальний опис робіт (наданих послуг) має бути оформлений окремим документом.
Зміст цієї норми може тлумачитися розширено, зокрема як те, що детальний опис робіт (наданих послуг) може міститися як в окремо оформленому документі, поданому стороною до суду, так і в інших наданих стороною доказах. Подання стороною доказів, що містять у собі детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є таким, що відповідає положенням частин другої та третьої статті 126 та частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких сторони мають подати суду докази в підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру.
Наведене підтверджується численною усталеною практикою Верховного Суду, згідно з якою детальний опис робіт (наданих послуг) як окремий документ до суду не подавався, а Верховний Суд брав до уваги те, що такий детальний опис робіт (наданих послуг) міститься в інших наданих стороною доказах та визнавав достатніми надані стороною докази в їх сукупності (серед яких був відсутній детальний опис робіт (наданих послуг) як окремий документ) на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу (постанови та додаткові постанови Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 910/18954/17, від 16 червня 2021 року у справі №904/1672/19, від 18 червня 2020 року у справі №873/91/19, від 25 листопада 2020 року у справі № 911/1006/19, від 07 липня 2020 року у справі №914/1002/19, від 07 грудня 2020 року у справі № 910/11361/19 та інші).
Колегія суддів також зазначає, що відсутність детального опису робіт не є безумовною підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат, відповідної норми чинний Господарський процесуальний кодекс України не містить. При цьому, при розгляді заяви про розподіл судових витрат суд надає оцінку поданим доказам в їх сукупності відповідно до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України.
Таким чином, визначення у додатку №5 від 07.09.2024 до договору про надання правничої допомоги №б/н від 27.02.2024 фіксованого розміру гонорару адвоката разом із переліком правничої допомоги, а також визначення переліку наданих послуг в укладеному між сторонами акті приймання наданих послуг від 03.04.2025, є таким, що відповідає положенням частин другої та третьої статті 126 та частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України щодо надання сторонами доказів на підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру.
Доводи апелянта стосовно того, що позивачем у позовній заяві зазначено орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, що є відмінним від розміру заявленої суми таких витрат у відповідній заяві позивача, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.
Як зазначалось, у пункті 2.2. договору б/н про надання правничої допомоги від 27.02.2024 передбачено, що порядок обчислення гонорару, порядок та розмір його сплати визначаються лише за окремою домовленістю сторін, яка оформляється додатковою угодою до даного договору. Відповідна додаткова угода №5, якою визначено розмір гонорару адвоката Чабан Ольги Олегівни, укладена між сторонами 07.09.2024, тобто вже після подання позовної заяви (20.08.2024), з огляду на що позивач при попередньому визначенні витрат у позовній заяві не міг передбачити відповідний розмір витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана адвокатом позивача в межах розгляду цієї справи в суді першої інстанції, а зазначив розмір таких витрат орієнтовно.
Колегія суддів зазначає, що застосування відповідних положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників, а сторона не позбавлена права доводити розмір фактично понесених витрат під час розгляду спору. Подібний висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.10.2024 у справі №922/2826/23, від 19.06.2024 у справі №910/14962/21.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що у даному випадку зазначення позивачем у позовній заяві орієнтовного розрахунку витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, що є відмінним від розміру заявленої суми таких витрат у відповідній заяві позивача, не порушило принцип змагальності та не завадило іншій стороні спору (відповідачу) належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат, оскільки в матеріалах справи наявне клопотання відповідача про зменшення судових витрат, в якому викладено його заперечення щодо заявлених до стягнення витрат.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про доведеність та обґрунтованість понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній справі у розмірі 25000,00 грн, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України, 
Південно-західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейдінг Люкс» (вх.1828/25 від 29.04.2025) залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2025 у справі №916/3677/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повну постанову складено 14.08.2025.

Головуючий суддя                                                                                Л.В. Поліщук

Суддя                                                                                                    К.В. Богатир

                    
        Суддя                                                                                                    С.В. Таран