ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/31461/24	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
  головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
  суддів:  Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року (суддя  Г. В. Луговська) у справі № 160/31461/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                               ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №047050028901 від 26.09.2024 року про відмову у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком №1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до страхового стажу роботи період роботи у російській федерації з 01.04.1994 по 25.04.1994 та період роботи з 25.07.1994 по 04.01.1995;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком №1 період навчання з 01.09.1985 по 16.07.1988 та період проходження строкової військової служби у Радянській Армії з 26.11.1988 по 11.12.1990;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком №1 період з 01.08.1988 по 06.11.1988, з 22.03.1991 по 02.09.1992 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та з 25.11.2021 по 02.09.2024 у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком №2 період з 04.09.2017 по 02.08.2021 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію позивачу за його заявою від 18.09.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, так як останній має необхідну кількість пільгового стажу роботи за Списком №1 та досяг необхідного пенсійного віку. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області 
№047050028901 від 26.09.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 є протиправним, оскільки пенсійним органом не враховано наявний у позивача спеціальний стаж, який дає право на призначення пільгової пенсії за віком.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №047050028901 від 26.09.2024 року про відмову у призначенні пенсії позивачу;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 18.09.2024, з урахуванням висновків суду та правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Судом першої інстанції зазначено, що стосовно стажу роботи позивача у російській федерації, то припинення участі російської федерації в Угоді, так само, як і постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень.
Суд вказав, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.
Суд також врахував, що обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.
Стосовно періоду навчання позивача з 01.09.1985 по 16.07.1988, суд звернув увагу, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Також, суд вказав, що оскільки позивач після проходження строкової військової служби працевлаштувався до Дніпровського металургійного комбінату імені Ф.Е.Дзержинського оператором поста управління гаряча дільниця роботи по 3 розряду, суд приходить висновку про протиправність дій відповідача щодо не зарахування періоду проходження строкової військової служби з 26.11.1988 року по 11.12.1990 року до пільгового стажу позивача.
Суд встановив, що у рішенні про відмову в призначенні пенсії позивачу не зазначено висновок пенсійного органу стосовно періоду його пільгового стажу, а тому суд дійшов висновку, що відповідач неповно розглянув надані позивачем документи, не визначився щодо спірних періодів, відтак рішення пенсійного органу є незаконним та підлягає скасуванню.
Суд врахував, що надані позивачем документи в повній мірі надають пенсійному органу можливість встановити наявність пільгового стажу роботи позивача і вирішити питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення, розрахунок, перерахунок пенсії, суд дійшов до висновку про зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах від 18.09.2024 року з урахуванням висновків суду.
Відтак, суд вказав про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, пенсійний орган вказує, що ним правомірно не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 25.11.2021 по 02.09.2024 згідно з довідкою №143-868, адже довідка не відповідає вимогам Порядку №637. Разом з тим, позивачу правомірно не зараховано період роботи за довідкою №Л-21/2-09/1240, оскільки вона теж не відповідає вимогам Порядку №637, а також період навчання та проходження строкової військової служби, адже відсутній пільговий стаж. Скаржник вважає, що позивачу правомірно не зараховано до страхового стажу спірний період роботи у російській федерації, адже вона припинила участь в Угоді від 13.03.1992 року. Відтак, скаржник зазначає, що спірне рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу є правомірним.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач також апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач вказує, що ним надано докази, які підтверджують наявність підстав для зарахування позивачу всіх спірних періодів до страхового та пільгового стажу, а тому з метою належного захисту прав позивача є необхідним задовольнити позовні вимоги повністю, що стане гарантією того, що спір буде остаточно вирішений.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, 18.09.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
26.09.2024 рішенням ГУ ПФУ в Чернігівській області №047050028901 відмовлено позивачу у призначенні пенсії та зазначено, що до страхового стажу за наданими документами не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 05.08.1988:
- 01.04.1994 по 25.04.1994 в російській федерації, оскільки російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992;
- з 25.07.1994 по 04.01.1995, оскільки виправлено дату наказу на звільнення.
Крім того, зазначено, що до пільгового стажу не зараховано:
- період роботи з 25.11.2021 по 02.09.2024 згідно з довідкою від 06.09.2024 №143-868, оскільки довідка не відповідає вимогам Порядку підтвердження наявного стажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (додаток №5), надана довідка завірена начальником управління планування та розвитку персоналу, довіреність керівника підприємства до заяви не надавалась;
- періоди роботи згідно з довідкою від 22.08.2024 №Л-21/2-09/1240, оскільки довідка не відповідає вимогам Порядку підтвердження наявного стажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (додаток №5).
Вважаючи рішення пенсійного органу протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
За правилами ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно приписів ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
У разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах (ч.5 ст. 114 Закону №1058).
Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:
довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;
документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж передбачено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Відповідно до вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За правилами п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення, необхідне надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.
Матеріалами справи підтверджено, що спірним рішенням ГУ ПФУ в Чернігівській області №047050028901 відмовлено позивачу у призначенні пенсії. Згідно змісту спірного рішення до страхового стажу за наданими документами не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 05.08.1988:
- 01.04.1994 по 25.04.1994 в російській федерації, оскільки російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992;
- з 25.07.1994 по 04.01.1995, оскільки виправлено дату наказу на звільнення.
Крім того, зазначено, що до пільгового стажу не зараховано:
- період роботи з 25.11.2021 по 02.09.2024 згідно з довідкою від 06.09.2024 №143-868, оскільки довідка не відповідає вимогам Порядку підтвердження наявного стажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (додаток №5), надана довідка завірена начальником управління планування та розвитку персоналу, довіреність керівника підприємства до заяви не надавалась;
- періоди роботи згідно з довідкою від 22.08.2024 №Л-21/2-09/1240, оскільки довідка не відповідає вимогам Порядку підтвердження наявного стажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (додаток №5).
Стосовно зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду з 01.08.1988 по 06.11.1988, з 22.03.1991 по 02.09.1992 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та з 25.11.2021 по 02.09.2024 у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ».
Колегія суддів встановила, що трудова книжка позивача НОМЕР_1 від 05 серпня 1988 року містить зокрема наступні відомості про трудову діяльність позивача:
- 01.08.1988 – прийнято до Дніпровського металургійного комбінату імені Ф.Е. Дзержинського у сортопрокатний цех оператором поста управління по 3 розряду;
- 20.10.1988 – переведено у тому ж місці правильщиком проката гаряча дільниця робіт по 4 розряду;
- 06.11.1988 – звільнено з металургійного комбінату у зв`язку з призовом до Радянської армії відповідно до п.3 ст. 36 КЗпП УРСР;
- 26.11.1988 – 11.12.1990 – служба у рядах Радянської армії;
- 22.03.1991 – прийнятний до Дніпровського металургійного комбінату імені Ф.Е. Дзержинського у сортопрокатних цей оператором поста управління гаряча дільниця роботи по 3 розряду;
- 13.08.1991 – переведений у тому ж місці правильщиком проката гарачя дільниця робіт по розряду 4;
- 02.09.1992 – звільнений з комбінату відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України.
Також, колегія суддів дослідила, що трудова книжка позивача НОМЕР_1 має відомості про наступну трудову діяльність позивача: 25.11.2021 – прийнятний в конвертерний цех до ПРАТ «ДКХЗ» міксерне відділення (гаряча дільниця) міксеровим 5 розряду, робоче місце атестовано за Списком №1. ПРАТ «ДКХЗ» з 11.02.2022 року перейменовано у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ».
Крім того, наявні в матеріалах справи індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж позивача за періоди роботи з 25.11.2021 року по 02.09.2024 року за кодом «ЗП3013А1».
Відтак, колегія суддів зазначає, що відомості трудової книжки позивача та індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) підтверджують роботу позивача на місцях, які передбачені Списком №1, у спірні періоди з 01.08.1988 по 06.11.1988, з 22.03.1991 по 02.09.1992 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та з 25.11.2021 по 02.09.2024 у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ», а отже ці спірні періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1. 
Стосовно зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №2 спірного періоду роботи з 04.09.2017 по 02.08.2021 року.
Трудова книжка позивача НОМЕР_1 має відомості про таку трудову діяльність позивача: 04.09.2017 прийнятий в конвертерний цех ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського» оператором поста керування 5 розряду, ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського» з 25.01.2017 перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», робоче місце атестовано за списком №2, 02.08.2021 звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.
Наявні в матеріалах справи індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж позивача за періоди роботи з 04.09.2017 по 02.08.2021 року за кодом «ЗП3013Б1».
Відтак, колегія суддів зазначає, що відомості трудової книжки позивача та індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) підтверджують роботу позивача на місцях, які передбачені Списком №2, у спірному періоді з 04.09.2017 по 02.08.2021 року, а отже цей період підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №2. 
Натомість, аргументи апеляційної скарги пенсійного органу не спростовують наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періодів з 01.08.1988 по 06.11.1988, з 22.03.1991 по 02.09.1992 та з 25.11.2021 по 02.09.2024, за Списком №2 періоду з 04.09.2017 по 02.08.2021.
Стосовно зарахування позивачу до пільгового стажу за Списком №1 періоду навчання з 01.09.1985 по 16.07.1988 та періоду проходження строкової військової служби у Радянській Армії з 26.11.1988 по 11.12.1990.
Частиною першою статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" визначено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Колегія суддів встановила, що відповідно до відомостей диплому серії НОМЕР_2 від 16 липня 1988  року, позивач навчався у СПТУ №22 м. Дніпродзержинська за спеціальністю вальцювальник стану гарячої прокатки по 4 розряду з 01.09.1985 по 16.07.1988, а згідно змісту трудової книжка НОМЕР_1 , позивача 01.08.1988 зараховано на роботу за набутою професією на місце, яке передбачено Списком №1.
Відтак, враховуючи приписи ст. 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту", колегія суддів вважає, що пенсійним органом безпідставно не зараховано період навчання позивача до його пільгового стажу роботи за Списком №1. 
Відповідно до приписів ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Згідно військового квитка НОМЕР_3 від 28 жовтня 1988 року, позивач проходив строкову військову службу з 26.11.1988 по 11.12.1990.
Змістом трудової книжки позивача НОМЕР_1 підтверджено, що з 26.11.1988 по 11.12.1990 позивач проходив вищезгадану службу, а на момент призову працював за професією, яка передбачена Списком №1.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що пенсійний орган протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача за Списком №1 період походження ним строкової військової служби з 26.11.1988 по 11.12.1990.
З цих підстав, апеляційний суд відхиляє доводи пенсійного органу, що позивачу правомірно не зараховано до пільгового стажу період навчання з 01.09.1985 по 16.07.1988 та період проходження строкової військової служби з 26.11.1988 по 11.12.1990.
Стосовно зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.04.1994 по 25.04.1994 та роботи з 25.07.1994 по 04.01.1995.
Апеляційний суд звертає увагу, що 13.03.1992 набула чинності Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, відповідно до статті 1 якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюються згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
При цьому, відповідно до пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Отже, припинення участі російської федерації в Угоді, так само, як і постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень.
Колегія суддів встановила, що відомості трудової книжки № НОМЕР_4 підтверджують спірні періоди роботи позивача з 01.04.1994 по 25.04.1994 та роботи з 25.07.1994 по 04.01.1995.
Апеляційний суд звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Також, апеляційний суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Апеляційний суд вважає, що визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Таких чином, колегія суддів зазначає, що пенсійний орган протиправно не зарахував до страхового стажу позивача періоди його роботи з 01.04.1994 по 25.04.1994 та з 25.07.1994 по 04.01.1995 за записами трудової книжки НОМЕР_1 . Доводи апеляційної скарги пенсійного органу цей висновок не спростовують.
Підсумовуючи все вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що спірне рішення пенсійного органу №047050028901 від 26.09.2024 року про відмову у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком №1 дійсно є протиправним та підлягає скасуванню.
Разом з тим, з метою належного захисту прав позивача, апеляційний суд зазначає про наявність підстав зобов`язати пенсійний орган зарахувати позивачу спірні періоди роботи до страхового та пільгового стажу і це неможливо визнати втручанням у дискреційні повноваження пенсійного органу щодо визначення стажу позивача, оскільки він ними вже скористався та їх реалізував шляхом прийняття спірного рішення.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з призначення пенсій громадянам. Оскільки рішення саме про призначення пенсії приймається пенсійним органом в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів, прийняття такого рішення є дискреційними повноваженнями пенсійного органу, втручання до яких з боку суду не відповідатиме завданням адміністративного судочинства і є неприпустимим.
Статтею 5 КАС України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно приписів ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Таким чином, враховуючи дискреційні повноваження пенсійного органу, керуючись приписами ст. 5, ч.2 ст.9 та 245 КАС України, колегія суддів вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування спірного рішення №047050028901 від 26.09.2024 року, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.04.1994 по 25.04.1994 та з 25.07.1994 по 04.01.1995, зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1 позивача: період навчання з 01.09.1985 по 16.07.1988, період проходження строкової військової служби з 26.11.1988 по 11.12.1990, періоди роботи з 01.08.1988 по 06.11.1988, з 22.03.1991 по 02.09.1992, з 25.11.2021 по 02.09.2024, зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №2 позивача період роботи з 04.09.2017 по 02.08.2021 та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 18.09.2024, з урахуванням висновків суду та правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд апеляційної інстанції вважає помилковими аргументи позивача про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинити певні дії, адже згідно положень Порядку, який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.
Отже, колегія суддів зазначає, що в даному випадку належним способом захисту прав позивача є зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вчинити дії.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача.
В свою чергу, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задоволенню не підлягає.
Відповідно до приписів ст.317 КАС України підлягає зміні абзац 3 резолютивної частини рішення суду першої інстанції.
У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги на користь позивача підлягає сплаті судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 1816,80 грн. 
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.
Апеляційну ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року у справі № 160/31461/24 - змінити, виклавши абзац 3 резолютивної частини цього рішення у наступній редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 01.04.1994 по 25.04.1994 та з 25.07.1994 по 04.01.1995, до пільгового стажу за Списком №1: період навчання з 01.09.1985 по 16.07.1988, період проходження строкової військової служби з 26.11.1988 по 11.12.1990, періоди роботи з 01.08.1988 по 06.11.1988, з 22.03.1991 по 02.09.1992, з 25.11.2021 по 02.09.2024, до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 04.09.2017 по 02.08.2021 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 18.09.2024, з урахуванням висновків суду та правової оцінки, наданої судом у рішенні».
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року у справі № 160/31461/24  - залишити без змін.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1816,80 грн.
Постанова  суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 16.06.2025
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров