ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/1750/25                Головуючий суддя І інстанції Шевченко Г. С.
Провадження № 33/818/1071/25        Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2025 року                                                        м.Харків
суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Литовченко Р.В. на постанову судді Немишлянського районного суду міста Харкова від 28 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , -
       у с т а н о в и в:        
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

Постановою встановлено, що 05.03.2025 р. о 09:10 год. водій ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 276, керував автомобілем «Fiat Doblo», д/н НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога водій відмовився.

В своїй апеляційній скарзі захисник Литовченко Р.В. просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.
Просить проводити судовий розгляд за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .
Також надіслав клопотання про зупинення провадження у справі, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем. 
Наголошує на тому, що матеріали справи не містять відомостей щодо підстав зупинки транспортного засобу та подальші вимоги працівника патрульного поліції, зокрема проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати був не зобов`язаний.
Також на думку сторони захисту, ознаки наркотичного сп`яніння були відсутні.
Натомість просить врахувати, що ОСОБА_1 проходив лікування хронічного гепатиту С.
        Захисник надіслав на адресу суду клопотання про необхідність зупинення провадження у справі. Послався на обставини проходження служби ОСОБА_1 .
       Апеляційний суд вважає вказане клопотання необгрунтованим, з огляду на наступне.
       Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце судового розгляду в суді першої інстанції належним чином, шляхом направлення повістки смс повідомленням.
       В суді апеляційної інстанції, захисник просив проводити судовий розгляд за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .
       Така позиція захисника є незрозумілою та нечіткою, створює складнощі перед апеляційним судом у визначенні меж судового розгляду в суді апеляційної інстанції – спочатку сторона захисту просить проводити судовий розгляд за її відсутності, а потім захисник просить зупинити провадження у справі у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не може з`яивитись в судове засідання через проходження військової служби.
       Вказані посилання захисника є протилежними один одному.
       Поряд з вказаним, апеляційний суд наголошує на тому, що обставини проходження служби ОСОБА_1 , жодним чином не підтверджують його автоматичне бажання приймати участь у судовому засіданні.
       Жодних заяв від ОСОБА_1 до суду не надходило.
       Крім того, захисником не надано доказів того, що ОСОБА_1 позбавлений можливості приймати участь у судових засіданнях.
       Не зазначив захисник і про наявність бажання у ОСОБА_1 прибути до суду та прийняти участь у судовому засіданні.
       За вказаних обставин, апеляційний суд відмовляє захиснику у задоволенні поданого клопотання та визнає його невмотивованим і необґрунтованим. 

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 1) відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.
Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.
В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 1) працівником поліції зазначено, що 05.03.2025 р. о 09:10 год. водій ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 276, керував автомобілем «Fiat Doblo», д/н НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога водій відмовився.
Аналогічні обставини встановив суд першої інстанції.
Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       
З відеозапису, який долучено до справи у якості доказу, вбачаються події, які відбувалися 05 березня 2025 року – автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на стаціонарному посту.
Інспектор поліції, під час спілкування з водієм, помітив у водія ОСОБА_1 явні ознаки наркотичного сп`яніння - неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло.
Поліцейський повідомив водієві про наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував водієві пройти огляд лікаря нарколога у закладі охорони здоров`я.
Водієві були чітко роз`яснені його права та відповідно наслідки відмови, на що водій повідомив що огляд проходити в будь якій формі відмовляється.
Вказані відомості чітко зафіксовані на відеозаписі. 
Апеляційний суд наголошує на тому, що в разі виникнення підозри у тому, що водій перебуває в стані будь якого сп`яніння, працівник поліції не може допустити водія до керування транспортним засобом, до того моменту поки не буде з`ясовано відсутність такого стану у водія, при цьому у водія настає обов`язок такий огляд пройти.
Вказані правила закріплені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України09.11.2015  № 1452/735.
При цьому водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте ОСОБА_1 категорично відмовився виконувати законні вимоги інспектора та проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, внаслідок чого водій порушила п.2.5 ПДР України.
Належить зазначити, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності не за знаходження за кермом в стані наркотичного сп`яніння, ці обставини не встановлені.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає внаслідок відмови водія від проходження огляду, яка зафіксована на відеофайлі.
       Відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 - «водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я»
Таким чином, поліцейський діяв в межах закону та отримавши відмову водія від проходження огляду поліцейським було складено протокол.
Велася безперервна відеозйомка, свідки не залучались.
Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.
Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.
При цьому відеозапис судом приймається як належний та допустимий доказ, апеляційний суд не вбачає жодних порушень, наслідком яких належало б визнати цей доказ недопустимим.
За таких обставин дії працівників поліції повністю відповідали букві закону і підстав для закриття провадження з цих підстав у апеляційного суду відсутні.
Крім того, водій або його захисник не були позбавлені можливості оскаржити дії патрульного до суду, проте таким правом сторона захисту не скористалась. 
Окрім вказаного, сторона захисту в своїх апеляційних скаргах посилається на обставини незаконної зупинки транспортного засобу.
Апеляційний суд неодноразово у своїх рішеннях вказував про законність зупинки транспортних засобів на стаціонарних постах.
Заходи, які можуть проводитись на блок постах визначені Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» № 1455 від 29.12.2021 року.
Порядок № 1455 визначає блокпост, як посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
       За вказаних обставин такі доводи захисника не приймаються апеляційним судом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.
Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.
Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Литовченко Р.В. – залишити без задоволення.
Постанову судді Немишлянського районного суду міста Харкова від 28 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 – залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.Ю. Грошева