ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2014/24  Номер провадження 22-ц/814/527/25	Головуючий у 1-й інстанції ДЯДЕЧКО І. І.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Пилипчук Л.І., Триголов В.М. 
       за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я.
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області і Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 10 вересня 2024 (час ухвалення судового рішення з 14:27:01 до 15:34:35; дата виготовлення повного текста рішення – 16 вересня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, просила ухвалити рішення, яким незаконним та скасувати рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області ухвалене рішення № 625 від 22.03.2024 року "Про демонтаж та евакуацію стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності" та зобов`язати Комунальне підприємство "Благоустрій Кременчука" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відновити демонтоване майно, а саме павільйон магазину продовольчих товарів з кафетерієм 30 м2 та огородження будмайданчика (22 м дерев`яного паркану), шляхом встановлення їх за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог посилалася на таке.
Чоловікові позивачки ОСОБА_2 належало на праві власності нерухоме майно - об?єкт незавершеного будівництва - магазин продовольчих товарів з кафетерієм по АДРЕСА_1 . Розпорядження виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 20-Р від 20.07.2018 незавершеному будівництвом магазину продовольчих товарів з кафетерієм присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 , про що видане свідоцтво № НОМЕР_1 . Під зазначений об?єкт незавершеного будівництва сформована земельна ділянка та присвоєний кадастровий номер 5310436500:09:001:0076.
16.04.2022 чоловік позивачки помер й остання успадкувала майно після смерті свого чоловіка.
На початку 2024 Будні Н.В. стало відомо, що службові особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області мають намір знести зазначений магазин, незважаючи на те, що знести нерухому річ можна тільки за рішенням суду. Зокрема, 24.01.2024 на стіну об?єкту розмістили повідомлення без номеру та дати про явку до управління контролю за станом благоустрою виконкому Кременчуцької міської ради виклик на 25.01.2024 року протягом робочого дня для розгляду питання щодо рухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . 
Адвокатом Лопайчуком О.І., представником позивачки, на адресу виконкому Кременчуцької міської ради направлений цінний лист «Щодо об?єкту незавершеного будівництва за адресом: АДРЕСА_1 » від 26.01.2024 разом з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.05.2023 та копією витягу з Держреєстру речових прав № 332719397 від 18.05.2023 року, який отриманий адресатом 30.01.2024. Також зазначений лист направлений електронною поштою в адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 , blagoustrij@kremen.gov.ua. Таким чином, виконавчий комітет Кременчуцької міської ради та його підрозділи знали, що зазначений магазин є об?єктом нерухомості, а також, що ОСОБА_1 є його власницею. В ігнорування вказаних обставин, виконавчим комітетом Кременчуцької міської радиКременчуцького району Полтавської області ухвалене рішення № 625 від 22.03.2024 «Про демонтаж та евакуацію стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності». Оскаржуваним рішенням проігноровано, що магазин є об?єктом незавершеного будівництва, а також, що його власницею є ОСОБА_1 , останню жодним чином не попередили про розгляд цього питання, не надали можливість надати пояснення. Як на правову підставу, прийняття зазначеного рішення виконавчий комітет посилається на Положення про порядок демонтажу та евакуації тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, розміщених на території населених пунктів Кременчуцької міської територіальної громади. Проте, зазначене Положення не діє щодо мого магазину, оскільки він є об?єктом нерухомості, знесення якого можливе тільки за рішенням суду. Фактично, посадові особи виконавчого комітету вчинили дії направлені на пошкодження майна позивача в незаконний спосіб.
01.04.2024 Комунальне підприємство «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області провело частковий демонтаж споруди за адресою: АДРЕСА_1 . Своїми діями, без будь-якого попередження власника цього об?єкту, без складання акту, демонтували павільйон магазину продовольчих товарів з кафетерієм 30 м2, огородження будмайданчика (22 м дерев?яного паркану) за адресою: АДРЕСА_1 . 

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 10 вересня 2024 позовна заява задоволена частково:
визнано незаконним і скасовано рішення № 625 від 22.03.2024 року, прийняте Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області «Про демонтаж та евакуацію стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності»;
зобов`язано Комунальне підприємство «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відновити демонтоване майно, а саме павільйон магазину продовольчих товарів з кафетерієм 30м2, шляхом його встановлення за адресою: АДРЕСА_1 .
в іншій частині позовної заяви відмовлено.
Стягнуто з виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь держави 1 211 грн 20 коп. (одну тисячу двісті одинадцять грн 20 коп.) судового збору.
Стягнуто з Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь держави 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять грн 60 коп.) судового збору.

В апеляційних скаргах виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області і Комунальне підприємство «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
       В обґрунтування вимог апеляційних скарг стверджується, що за наявними у справі доказами на земельній ділянці по АДРЕСА_1 будівництво не здійснювалося, земельна ділянка за цією адресою надавалася приватному підприємцю ОСОБА_2 в оренду для експлуатації і обслуговування стаціонарної малої архітектурної форми – торгівельного павільйону, строк договору закінчився 27 квітня 2019 року, дозвільні документи на розміщення тимчасової споруди відсутні.
Враховуючи наведені обставини виконавчий комітет Кременчуцької міської ради діяв у відповідності до наданих йому повноважень, передбачених у тому числі Правилами благоустрою населених пунктів Кременчуцької міської територіальної громади.
У підтвердження доводів про те, що належне позивачці майно не є нерухомими майном КП «Благоустрій Кременчука» долучило до апеляційної скарги висновок судового експерта №75-24 від 01 жовтня 2024 року.

У відзиві  ОСОБА_1 , посилаючись на необгрунтованість доводів апеляційних скарг, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
У відзиві повторні наведені фактичні обставини і доводи позовної заяви і стверджується, що долучений до апеляційної скарги висновок судового експерта №75-24 від 01 жовтня 2024 року не може бути прийнятий до уваги, так як не надавався суду першої інстанції. 
Посилання в апеляційних скаргах на закінчення строку договору оренди землі не є обгрунтованим, так як цей факт не змінює правовий статус майна, належного позивачці. 
Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав:
Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору оренди землі від 15.03.2016, укладеного між Кременчуцькою міською радою Полтавської області і фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 , останньому надано в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий №5310436500:09:001:0076) для експлуатації та обслуговування стаціонарної малої ділянки архітектурної форми-торгівельного павільйону для реалізації продовольчих товарів з будівництвом магазину продовольчих товарів з кафетерієм по АДРЕСА_3 (п. 1 розділу «Предмет договору»).
Пунктами 2-3 розділу «Об`єкт оренди» передбачено, що в оренду надається земельна ділянка площею 78 кв.м, в тому числі по угіддях: КВЗУ 008 03- землі під соціально-культурними об`єктами – 78 кв.м. На земельній ділянці знаходиться стаціонарна мала архітектурна форма – торгівельний павільон для реалізації продовольчих товарів з будівництвом магазину продовольчих товарів з кофетерієм.
Згідно пункту 8 розділу «Строк дії договору» вбачається, що договір укладено строком на 3 (три) роки з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки.
Фізична особа ОСОБА_2 прийняв від Кременчуцької міської ради Полтавської області в строкове платне користування земельну ділянку на умовах визначених договором оренди від 15.03.2016, що підтверджується актом прийому-передачі об`єкта оренди – земельної ділянки по АДРЕСА_2 , в районі південної прохідної ПАТ «Кредмаш» від 15.03.2016.
Згідно інформаційної довідки №58439438, сформованої 29.04.2016, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 27.04.2016 на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 15.03.2016 зареєстровано право оренди земельної ділянки за орендарем фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 .
З свідоцтва № НОМЕР_1 про присвоєння поштової адреси об`єкту державної реєстрації, розташованому на території міста Кременчука Полтавської області, виданого виконавчим комітетом Полтавської області Кременчуцької міської ради Полтавської області на підставі розпорядження №200-Р від 20.07.2018, про що в журналі обліку присвоєння поштових адрес зроблено реєстраційний запис за номером №31, вбачається, що за замовленням ФОП ОСОБА_2 незавершеному будівництвом магазину продовольчих товарів з кофетерієм було присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 , 2-Р.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
18.05.2023 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1714, відповідно до якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 .
Спадщина, на яку видано свідоцтво, відноситься до категорії нерухомого майна й складається з: літ. «А» незавершеного будівництва, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: магазину продовольчих товарів з кафетерієм (об`єкт незавершеного будівництва 37 % готовності), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованого 18.05.2023 за №72516032.
З витягу з Державного реєстру речових прав №332719397, сформованого 18.05.2023, вбачається, що 18.05.2023 право власності на незавершене будівництво, що складається з літ. «А» - магазин продовольчих товарів з кафетерієм (об`єкт незавершеного будівництва 37% готовності), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину №1714, виданого 18.05.2023 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г.
24.01.2024 головним спеціалістом було розміщено повідомлення на кіоск, який розташований в районі південної прохідної ПрАТ «Кредмаш» по АДРЕСА_1 , з вимогою прибути до управління контролю за станом благоустрою та надати копії документів, що підтверджують правомірність розміщення майна.
Представником позивача на адресу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області був направлений лист від 26.01.2024 б/н відповідно до якого останній зазначив, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, що на праві власності належить ОСОБА_1 .
З акту обстеження рухомого майна від 25.01.2024 вбачається, що в ході комісійного обстеження об`єкту в районі південної прохідної ПрАТ «Кредмаш» по АДРЕСА_1 встановлено, що на земельній ділянці розташована металоконструкція (кіоск) зеленого кольору та дерев`яний парка. Ознак будівництва не виявлено. Металева конструкція (кіоск) не є об`єктом будівництва. В ході візуального огляду встановлено, що металева конструкція встановлена на цегляній основі, переміщення якої можливе без її знищення та зміни її призначення, що відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України свідчить про те, що металоконструкція (кіоск) є об`єктом рухомого майна.
22.03.2024 виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради прийнято рішення №625 "Про демонтаж та евакуацію стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності" відповідно до якого вирішено провести демонтаж та евакуацію тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності – металоконструкцію (кіоску) та дерев`яний паркан (власник – ОСОБА_2 ), які розташовані в районі південної прохідної ПрАТ «Кредмаш» по АДРЕСА_1 .
01.04.2024 на виконання вищезазначеного рішення співробітники КП "Благоустрій Кременчука" провели демонтаж та евакуацію тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності – металоконструкцію (кіоск) та дерев`яний паркан з дошок (в незадовільному стані), про що було складено акт проведення демонтажу рухомого майна №39.
Згідно технічного паспорту на громадський будинок на об`єкт незавершеного будівництва 37 % готовності магазин продовольчих товарів з кофетерієм від 18.05.2018 №024, який був одним із документів, поданих ОСОБА_2 для державної реєстрації за ним права власності на нерухоме майно, вбачається, що «Магазин продовольчих товарів з кофетерієм (об`єкт незавершеного будівництва 37 % готовності)», розташований за адресою: АДРЕСА_3 складається з бетонного фундаменту, металевих стін, металевої покрівлі й бетонної підлоги, висота 2,70 м., площа 30,2 кв.м, об`єм 82 кв.м.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з такого.
Сторона позивача наполягає на тому, що саме даного об`єкту визначеного готовністю 37 %, відповідачем КП «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.03.204 №625, було проведено демонтаж.
Наданий відповідачем виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на підтвердження заперечень проти позову акт обстеження рухомого майна від 25.01.2024 не доводить той факт, що металевий кіоск, щодо якого прийнято оскаржуване позивачкою рішення №625 від 22.03.2024, не встановлений на фундаменті та є тимчасовою спорудою.
Твердження представника відповідача, що під час комісійного обстеження не виявлено ознак будівництва суд не взяв до уваги, оскільки акт обстеження рухомого майна від 25.01.2024 не може скасувати статус об`єкта незавершеного будівництвом магазину продовольчих товарів з кофетерієм (об`єкт незавершеного будівництва 37 % готовності), право власності на який зареєстровано за позивачкою ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.
Посилання відповідача про відсутність в Управлінні державного архітектурного-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в реєстрі будівельної діяльності документів, що дають право на виконання будівельних робіт та на розміщення тимчасової споруди по АДРЕСА_1 , суд не взяв до уваги, оскільки вони не підтверджені належними і допустимими доказами.
Доводи відповідача про те, що строк договору оренди земельної ділянки від 15.06.2016, укладений між орендодавцем Кременчуцькою міської радою Полтавської області та орендарем фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 , закінчився, не є підтвердженням зміни статусу об`єкта, який на ній знаходиться, з незавершеного будівництва на тимчасову споруду.
Згідно схеми земельної ділянки, наданої фізичній особі – підприємцю ОСОБА_2 для експлуатації та обслуговування стаціонарної малої архітектурної форми – торгівельного павільйону для реалізації продовольчих товарів з кафетерієм по АДРЕСА_3 , що є невід`ємною частиною договору оренди землі від 15.03.2016, на земельній ділянці, переданій в оренду, розташоване нерухоме майно: споруда (металева) 30 кв.м.. Також вказані відомості містяться в розділі перелік угідь: 1. Споруда (металева) 0.0030 га.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази на підтвердження своїх позовних вимог свідчать про відсутність ознак тотожності об`єкту незавершеного будівництва та об`єкту тимчасової споруди, а металевий кіоск є складовою об`єкту незавершеного будівництва, що належить позивачці, та не є тимчасовою спорудою.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.
Згідно ч.1, ч.2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Відповідно ч.4, ч.5 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На переконання апеляційного суду рішення суду першої інстанції наведеним вимогам закону не відповідає.
Ключовим доводом позову, з яким погодився суду першої інстанції, є твердження про те, що державна реєстрація незавершеного будівництва автоматично надає цьому майну (незавершеному будівництву) статус нерухомого майна, тому відповідач – орган місцевого самоврядування, не мав законних підстав у позасудовому порядку ухвалювати рішення про знесення такого майна.
У постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року (справа №569/18423/22) викладені такі висновки щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.
«95.Порядок набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва визначений статтею 331 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), частинами другою, третьою якої передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
96.До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об`єкта незавершеного будівництва.
97.Як вказала Велика Палата Верховного Суду, проаналізувавши положення частини 3 статті 331 ЦК України, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно-правових відносин, потрібне виконання трьох умов: 1) завершення будівництва; 2) прийняття до експлуатації; 3) державна реєстрація.
98.Доки цих умов не виконано, особа вважається лише власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані у процесі цього будівництва (створення майна) (частина 3 статті 331 ЦК України) (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 та від 22 липня 2019 року у справі № 369/3043/17-ц).
99. У свою чергу Верховний Суд вже неодноразово наголошував, що за визначенням частини 3 статті 331 ЦК України об`єкт незавершеного будівництва за своєю суттю є сукупністю будівельних матеріалів, які також є майном, що належить забудовнику (особі, яка на законних підставах здійснює відповідне будівництво) (див. висновки Верховного Суду у постановах від 26 лютого 2020 року у справі № 914/1658/15, від 13 березня 2019 року у справі № 910/4032/18 та від 16 лютого 2021 року у справі № 914/2070/19).
100. Аналіз наведених вище положень законодавства, а також правових висновків Верховного Суду дає підстави стверджувати, що особа, яка на законних підставах придбала об`єкт незавершеного будівництва до завершення будівництва, є власником матеріалів (обладнання тощо), з яких такий об`єкт будується.
101.Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду
від 15 листопада 2022 року у справі № 911/2639/21.
102. Згідно з частиною 1 статті 181 ЦК до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
103. З метою отримання можливості укладення цивільно-правових договорів (купівлі-продажу, застави тощо) щодо такого майна (сукупності будівельних матеріалів), тобто можливості набути відповідні цивільні права та обов`язки власника майна, забудовник вправі, до завершення будівництва та досягнення його кінцевої мети у вигляді створення нерухомого майна, здійснити державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва, надавши органу державної реєстрації визначений законодавством перелік документів.
104. Проте факт здійснення державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва не змінює правового статусу такого майна та не перетворює сукупність будівельних матеріалів на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок, будівлю, споруду тощо) в розумінні статті 181 та частини другої статті 331 ЦК України, оскільки така реєстрація не звільняє забудовника від обов`язку після завершення будівництва (створення майна) ввести його в установленому порядку в експлуатацію та здійснити державну реєстрацію права власності на новостворене нерухоме майно.
105. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду
від 26 лютого 2020 року у справі №914/1658/15.»
Отже, враховуючи наведені висновки і встановлені у справі обставини, слід керуватися тим, що ОСОБА_1 в порядку спадкування набула право на сукупність будівельних матеріалів, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , тобто магазин продовольчих товарів з кафетерієм (об?єкт незавершеного будівництва 37% готовності) (а.с.10), який згідно технічного паспорту складається з металевої конструкції (стіна і дах), розміщеної на бетонному фундаменті (а.с.17), не є нерухомими майном у розумінні закону.
Оскільки земельна ділянка з кадастровим №5310436500:09:001:0076) була надана у користування ОСОБА_2 для експлуатації та обслуговування стаціонарної малої архітектурної форми-торгівельного павільйону для реалізації продовольчих товарів з будівництвом магазину продовольчих товарів з кафетерієм, але об?єкт нерухомого майна так і не був створений у розумінні закону (ст.181, ст. 331 ЦК України) – на земельній ділянці розташована металева конструкція, то відсутні підстави вважати, що виконавчий комітет Кременчуцької міської ради ухвалив оскаржуване рішення поза межами своїх повноважень і всупереч вимогам закону. 
Таким чином, враховуючи доводи позовної заяви, слід визнати, що заявлені вимоги не є обгрунтованими, отже рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті заявлених вимог. 
Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд   
у х в а л и в:

Апеляційні скарги виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області задовольнити.

Рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 10 вересня 2024 скасувати, ухвалити нове рішення.

ОСОБА_1 відмовити за недоведеністю у задоволенні позову до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Комунального підприємства «Благоустрій Кременчука» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23 червня 2025 року.

Головуючий суддя                                                  О.А. Лобов

Судді:                                                                              Л.І. Пилипчук 

                                                                                            В.М. Триголов