ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5320/25 Справа № 183/1159/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубовенко І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року        Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого –                         Красвітної Т.П., 
суддів:                                 Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі судді Дубовенко І.Г. від 28 лютого 2025 року по справі за позовом   ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» про повернення земельної ділянки,– 

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2024 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 3,25 га, кадастровий номер 1223281000:02:021:0323, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. На початку 2023 року позивач дізнався про існування зареєстрованих в держреєстрі речових прав на вказану земельну ділянку орендних відносин з АП «Придніпровське». Зазначена земельна ділянка перебувала у користуванні АФ «Олімпекс-Агро» за усною домовленістю щодо обробітку земельної ділянки, яка з 2018 року оброблялася АП «Придніпровське», однак договору оренди він з АФ «Олімпекс-Агро» не укладав. 05 липня 2023 року позивач направив АП «Придніпровське» заяву, якою просив надати йому оригінали договору оренди та додаткових угод, на підставі яких існують орендні правовідносини. Однак таке звернення було проігнороване. Після особистого звернення до АП «Придніпровське» - йому був наданий його примірник оригіналу договору оренди б/н від 15.03.2005 року між ОСОБА_1 та АФ «Олімпексі-Агро», після ознайомлення з яким він пересвідчився, що такого договору він не укладав, а підпис, що міститься в договорі, належить не йому. 20 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України з метою проведення почеркознавчого дослідження, за висновками якого у вказаному договорі оренди підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець» виконаний не ОСОБА_1 . Позивач стверджує, що договір оренди з ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» він не укладав і не підписував, волевиявлення та наміру на його укладення він не мав, а підпис в зазначеному договорі вчинений іншою особою. З огляду на те, що договір оренди земельної ділянки, б/н від 15 березня 2005 року між ОСОБА_1 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» він не підписував, між ним та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», як і з ТОВ АП «Придніпровське» жодних зобов`язань не виникло. Відсутність його підпису у договорі оренди свідчить про відсутність його волевиявлення, спрямованого на виникнення цивільних прав та обов`язків. Тому позивач просив зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 3,25 га, кадастровий номер 1223281000:02:021:0323, яка розташована на території Василівської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області, з фактичного користування, що виникло на підставі неукладеного договору оренди, інформація про який була внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно18.08.2018 рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №42719501 від 28.08.2018 (номер запису 27655509), положення якого було змінено та доповнено додатковою угодою без номеру від 13.07.2009 року, а також додатковою угодою до договору оренди землі від 20.04.2018. 
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2025 року позов задоволено. Зобов`язано ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 3,25 га, кадастровий номер 1223281000:02:021:0323, яка розташована на території Василівської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області. Стягнуто з ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,6 грн, витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1720,8 грн. Стягнуто з ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн, витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1720,80 грн.
В апеляційній скарзі ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що  ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 3,25 га, кадастровий номер 1223281000:02:021:0323, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право власності на землю серії І-ДП №30220, виданого 09 грудня 2002 року Новомосковською РДА та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №25636 (а.с. 21 т.1). 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №363239915 від 25 січня 2024 року, земельна ділянка, площею 3,25 га, кадастровий номер 1223281000:02:021:0323, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ; 18 серпня 2018 року – зареєстроване право оренди земельної ділянки за ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське», на підставі додаткової угоди до договору оренди землі б/н від 13.07.2009 між ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ОСОБА_1 , договору оренди земельної ділянки від 15.03.2005 між ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ОСОБА_1 , додаткової угоди до договору оренди землі від 20.04.2018 між ТОВ «АП «Придніпровське», ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», ОСОБА_1 ; строк дії - 31.12.2028 (а.с. 22 т.1). 
Згідно з договором оренди земельної ділянки б/н від 2003 року, зареєстрованим у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 15 березня 2005 року за №04:05:126:01396, належна позивачу земельна ділянка кадастровий номер 1223281000:02:021:0323, розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, площею 3,25 га, була передані в оренду ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» строком на 4 роки 11 місяців 29 днів (а.с. 25 т.1). 
Пред`являючи позов, ОСОБА_1 стверджує, що він вказаний вище договір від 2003 року не укладав, не підписував, підпис у договорі вчинений іншою особою. 
Відповідно до висновку експертного дослідження №ЕД-19/104-23/37462-ПЧ від 05.12.2023 року, складеного судовим експертом Дніпропетровського НДЕКЦ МВС, підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець» договору оренди земельної ділянки б/н від 2003 року, зареєстрованого у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 15 березня 2005 року за №04:05:126:01396, інформація про який була внесена в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 18 серпня 2018 року, номер запису про інше речове право: 27655509 – виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с. 28-32 т.1). 
Також установлено, що відповідачем ТОВ «АП «Придніпровське» надано примірник договору, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», оренди земельної ділянки площею 3,25 га, кадастровий номер 1223281000:02:021:0323, який 15 березня 2005 року зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі. Між сторонами також підписаний акт прийому-передачі земельної ділянки; договір складено сторонами терміном на 4 роки 11 місяців 29 днів (а.с. 57-58). 
13 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» було укладено додаткову угоду, в якій текст основного договору викладений у новій редакції, зокрема, строк дії договору погоджено до 31.12.2028, орендна плата складає 7033,96 грн (а.с. 59-61). 
20 березня 2018 року між ОСОБА_1 , ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ТОВ АП «Придніпровське» укладено додаткову угоду про заміну сторони на внесення змін до договору оренди, відповідно до якої відступлено права та обов`язки орендаря ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» новому орендарю - ТОВ «АП «Придніпровське»; строк дії договору визначено до 31.12.2028, розмір орендної плати у розмірі 7,5% від грошової оцінки землі, що становить 8116,11 грн (а.с. 62 т.1). Також підписаний акт приймання-передачі об`єкта оренди (а.с. 63 т.1). 
Судом установлено, що позивач отримував від ТОВ «АП «Придніпровське» орендну плату, що підтверджується копіями платіжних інструкцій АТ “ПУМБ” за 2021-2023 роки, а саме 12.10.2021 - 480,96 грн, 22.10.2021 - 8711,29 грн (а.с. 64 т.1), 13.12.2022 - 8711,29 грн (а.с. 65 т.1), 29.12.2023 - 13066,94 грн (а.с. 66 т.1). 
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
У частині першій статті 4, частині першій статті 5 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку (частина перша статті 16 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.
Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність (частина перша статті 206 ЦК України).
У частині першій статті 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
Згідно із частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до абзацу першого частини першої, абзацу першого частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У частині першій статті 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі №390/34/17, провадження №61-22315сво18).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі №227/3760/19-ц (провадження №14-79цс21) виснувала про те, що укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.
У разі якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше).
Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. За змістом законодавчого регулювання, наведеного як у загальних положеннях про правочини, так і в спеціальних приписах глави 58 ЦК України, якщо договір оренди (найму) хоча й має ознаки неукладеного, але виконувався обома його сторонами, то така обставина захищає відповідний правочин від висновку про неукладеність і в подальшому він розглядається як укладений та чинний, якщо тільки не є нікчемним чи оспорюваним з інших підстав (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18)).
Зазначені правові висновки також узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 27 листопада 2024 року у справі №733/533/22, провадження №61-7476св24; від 27 листопада 2024 року у справі №567/1040/22, провадження №61-935св24.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У даній цивільній справі встановлено, що позивач не підписував договір оренди від 2003 року. 
Разом з тим, ОСОБА_1 у своєму позові посилається на наявність усної домовленості між ним та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» щодо користування його земельною ділянкою. Згідно пояснень у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, стороною позивача визнано, що за користування спірною земельною ділянкою ОСОБА_1 одержував грошові кошти від ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та, у подальшому, від ТОВ АП «Придніпровське»; наведене підтверджується матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції. 
20 березня 2018 року між ОСОБА_1 , ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ТОВ АП «Придніпровське» укладено додаткову угоду про заміну сторони на внесення змін до договору оренди, відповідно до якої відступлено права та обов`язки орендаря ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» новому орендарю - ТОВ «АП «Придніпровське»; строк дії договору визначено до 31.12.2028, розмір орендної плати у розмірі 7,5% від грошової оцінки землі, що становить 8116,11 грн (а.с. 62 т.1). Також підписаний акт приймання-передачі об`єкта оренди (а.с. 63 т.1).
Доказів оспорювання вказаної вище додаткової угоди від 20 березня 2018 року чи доказів спростування факту її укладення позивачем не представлено; клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи, протоколами судових засідань. 
Також позивач отримував від ТОВ «АП «Придніпровське» орендну плату, а саме орендну плату за 2021 рік - 12.10.2021 в сумі 480,96 грн та 22.10.2021 в сумі 8711,29 грн (а.с. 64 т.1), орендну плату за 2022 рік - 13.12.2022 у сумі 8711,29 грн (а.с. 65 т.1), орендну плату за 2023 рік - 29.12.2023 у сумі 13066,94 грн (а.с. 66 т.1), що підтверджується копіями платіжних інструкцій АТ “ПУМБ” та визнано стороною позивача. 
З 2018 року ТОВ «АП «Придніпровське» виконує умови укладеного договору оренди, обробляє належну позивачу земельну ділянку площею 3,25 га, кадастровий номер 1223281000:02:021:0323, сплачує податки та орендну плату, що також підтверджується копією акту приймання-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) - площею 3,25 га, кадастровий номер 1223281000:02:021:0323 (а.с. 63 т.1), копіями відомості про суми доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору, податкових розрахунків, відомостей про наявність земельних ділянок (а.с. 108-115, 120-132 т.1). 
       Установлені вище факти вказують на те, що між сторонами фактично виникли та існували правові відносини щодо оренди землі.
Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, слід вважати поведінку, яка, зокрема, не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанова Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №450/2286/16-ц (провадження №61-2032св19)).
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що позивач, пред`явивши позов, діяв недобросовісно, оскільки був обізнаний з умовами договору оренди земельної ділянки площею 3,25 га, кадастровий номер 1223281000:02:021:0323, вносив до нього зміни, отримував орендну плату за користування земельною ділянкою, дозволяв її фактичне використання орендарем, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову про повернення земельної ділянки. 
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 15 січня 2025 року у справі №179/1515/23. 
Крім того, встановивши, що, на час пред”явлення позову, на час розгляду справи місцевим і апеляційним судами, спірна земельна ділянка правомірно перебуває у користуванні орендаря ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське», - ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» є неналежним відповідачем за позовом про повернення земельної ділянки. 
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог. 
За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Частиною 13 статті 141 ЦПК України встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Приймаючи до уваги відмову в задоволенні позовних вимог, з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» підлягаються стягненню судові витрати у вигляді сплаченого апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) грн 44 коп. (а.с. 8 т.2). 
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» – задовольнити. 
Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2025 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» про повернення земельної ділянки – відмовити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» (код ЄДРПОУ 41102163) судові витрати у розмірі 1453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) грн 44 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 
Повний текст постанови складено 11 серпня 2025 року. 
Головуючий                                                                Т.П. Красвітна

Судді                                                                        В.С. Городнича                                                                
                                                                               М.Ю. Петешенкова