Номер провадження: 33/813/1314/25
Номер справи місцевого суду: 947/10079/25 
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М. 
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
14.07.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А., 
за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду 
апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , 
на постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17000,0 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2025 року скасувати та провадження по справі закрити, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована незабезпечення судом першої інстанції права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на захист, оскільки згідно посилань останньої будь-яких повідомлень про розгляд справи із зазначенням дати, часу та місця судового розгляду не отримувала. 
Скаржник також посилається на відсутність в долученому працівниками поліції до матеріалів справи акті підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про наявність сумнівів у добровільності процедури, та не супроводжується відео фіксацією процедури. При цьому, зауважує, що будь-яких доказів на підтвердження ознайомлення суду першої інстанції з відеозаписами, про що зазначається безпосередньо в оскаржуваній постанові суду першої інстанції, матеріали справи не містять.
Окрім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначає, що вона є єдиним годувальником сім`ї та водійське посвідчення – єдине джерело доходу даної сім`ї.
В судове засідання 14 липня 2025 року захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який діє на підставі укладеного договору про надання правничої допомоги від 29 червня 2025 року № 061/25, будучи повідомленим щодо дати, часу та місця судового розгляду, не з`явився, причини неявки суду не повідомлено. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. 
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників на доступ до правосуддя. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в повній мірі підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу, в тому числі й відеозаписом з місця події.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, з огляду на наведені доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 266399 ОСОБА_1 09 березня 2025року близько 00 год 29 хв в м. Одеса по вул. Ак. Корольова, 70/3 керувала транспортним засобом Volkswagen beetle, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного приладу Драгер з встановленням результаті огляду – 0,67 проміле, чим порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділ 1 Інструкції № 1452).
Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (п. 3, 4 розділу 2). Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 розділу 2). 
При цьому, положеннями Інструкції № 1452/735, а саме п. 5 розділу 2 передбачено, що працівник поліції перед проведенням огляду особи на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на вимогу такої особи надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 
Із відповідною вимогою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно долученого відеозапису фіксування подій в день складення протоколу, не зверталася, доказів на підтвердження несправності роботи вказаного в протоколі приладу не надано, а тому доводи апеляційної скарги в частині можливості технічної похибки приладу Драгер тощо не заслуговують на уваги, в тому числі й доводи щодо незабезпечення судом повторного призначення та проведення обстеження особи, оскільки зазначене суперечить положенням вищевказаним Інструкції № 1452/735, Порядку № 1103 та безпосередньо положенням КУпАП.
Відповідно до п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
В протоколі про адміністративне правопорушення міститься відмітка про здійснення працівниками поліції відео фіксації подій, що відбувалися в день складення протоколу відносно ОСОБА_1 , та долучення в якості додатків відео з ПВР № 471808, 471062.
Відео 471062 містить фіксацію виявлення у особи ознак алкогольного сп`яніння під час якого на запитання працівника поліції щодо вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 повідомила дослівно «випила трохи просекко» (00 год 30 хв), у зв`язку із чим останній в подальшому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер (00 год 34 хв), на що отримали згоду особи на проходження такого огляду.
В подальшому відео 471062 також містить фіксацію моменту проходження особою огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер (00 год 44 хв) з оголошенням результатів такого огляду, а саме – 0,67 проміле. При цьому, з відео вбачається, що ОСОБА_1 погодилася із отриманими результатами огляду (00 год 45 хв), про що також міститься відмітка в акті огляду долученого до матеріалів справи, де в графі з результати згоден міститься підпис останньої, а тому доводи апеляційної скарги в даній частині відхиляються апеляційним судом. Положеннями п. 5 Порядку № 1103 в свою чергу визначено, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
З огляду на наведене та обставини справи в цілому, апеляційний суд зауважує щодо правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Стосовно клопотання ОСОБА_2 , котрий є роботодавцем особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо застосування в даному випадку положень ст. 21 КУпАП та застосування до ОСОБА_3 заходів громадського впливу, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що положення ст. 21 КУпАП на котрі посилається заявник, виключені з КУпАП підставі Закону № 2657-IX від 06 жовтня 2022 року. При цьому, положеннями ст. 294 КУпАП не передбачено за наслідками розгляду апеляційної скарги передачу справи про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу.
Апеляційним судом також відхиляються доводи апеляційної скарги в частині позбавлення особи права на захист в судовому порядку, оскільки згідно матеріалів справи ОСОБА_1 була обізнана щодо перебування в провадженні Київського районного суду м. Одеса справи про адміністративне правопорушення відносно неї за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчить підпис останньої в протоколі, а саме в графі дата, час та місце розгляду справи, в тому числі вбачається з клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому, останній направлялися відповідні судові повістки про виклик до судового засідання із зазначенням дати та часу судового розгляду, шляхом доставлення повідомлення на повідомлений особисто останньою номер телефону та зазначений в протоколі як засіб зв`язку. 
Слід також зауважити, що положеннями ст. 268 передбачено перелік випадків, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а саме - при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу. Стаття 130 КУпАП у вказаний перелік не входить, а тому присутність такої особи під час розгляду справи по суті не є обов`язковою.
З огляду на зазначене в своїй сукупності, відповідні доводи апеляційної скарги в даній частині також відхиляються апеляційним судом. 
Відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, враховуючи вищенаведені встановлені апеляційним судом обставини справи,
апеляційний суд вважає за необхідне зазначити щодо необґрунтованості доводів апеляційної скарги, оскільки зібраними по справі доказами в повній мірі підтверджена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова