ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2025 р.           Справа№ 910/17738/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кравчука Г.А.
суддів:            Коробенка Г.П. 
          Тищенко А.І. 
  
при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІНЬ-12" адвоката Захандревич О.В. про ухвалення додаткового рішення
за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯВКИНО ХОЛДИНГ"
на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2024 (повний текст складено 07.06.2024)
у справі № 910/17738/23 (суддя Мельник В.І.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІНЬ-12"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯВКИНО ХОЛДИНГ"
про стягнення 877 326,75 грн,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМІНЬ-12" (далі - ТОВ "Промінь-12", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯВКИНО ХОЛДИНГ" (далі - ТОВ "Явкино Холдинг", відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 877 326,75 грн, з яких: 834 495,78 грн - основний борг, 33 783,52 грн - пеня, 4 847,97 грн - три проценти річних, 4 172,48 грн - інфляційні втрати.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2024 у справі №910/17738/23 позов задоволено.
Присуджено до стягнення з ТОВ "Явкино Холдинг" на користь ТОВ "Промінь-12" 834 495,78 грн основної заборгованості, 4 172,48 грн інфляційних втрат, 4 874,97 грн трьох процентів річних, 33 783,52 грн пені та 13 159,90 грн судового збору.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Явкино Холдинг" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2024 у справі №910/17738/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Явкино Холдинг" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2024 у справі №910/17738/23 залишено без змін.
05.05.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від представника ТОВ "Промінь-12" адвоката Захандревич О.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №      910/17738/23. Заявник просить ухвалити у справі додаткове рішення та стягнути з ТОВ "Явкино Холдинг" на користь позивача понесені в суді апеляційної інстанції судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 71      725,00      грн. До цієї заяви заявником додано копії Договору №16/10-1 про надання правничої допомоги від 16.10.2023, Додаткової угоди № 2 до Договору від 21.08.2024, Додаткової угоди №3 до Договору від 01.10.2024, Акта №2 приймання-передачі наданих послуг до Договору від 02.05.2025.   
В обгрунтування поданої заяви, позивач просить врахувати, що ним у відзиві на апеляційну скаргу було наведено попередній (орієнтовний) розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та заявлялася вимога про їх стягнення в розмірі 71   725,00 грн, що складається з фіксованої суми гонорару адвоката за комплексний супровід справи в суді апеляційної інстанції - 30   000,00 грн і гонорару успіху адвоката у разі залишення рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми основного боргу без змін, що становить 5% суми основного боргу - 41   725,00 грн. 
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.05.2025 заяву представника ТОВ "Промінь-12" адвоката Захандревич О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі №      910/17738/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П., Тищенко А.І.
У зв'язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці з 05.05.2025 по 18.05.2025, процесуальні дії у справі не здійснювались.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 призначено до розгляду заяву представника ТОВ "Промінь-12" адвоката Захандревич О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі №910/17738/23 на 02.06.2025 о 15 год 00 хв. 
27.05.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшла заява, в якій останній просить провести судове засідання у справі, призначене на 02.06.2025 о 15 год 00 хв, без участі представника ТОВ "Промінь-12". При цьому позивач зазначив, що подану заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача судових витрат у сумі 71   725,00грн підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.
29.05.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від представника ТОВ "Явкино Холдинг" адвоката Макарчук Л.Л. до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання, в якому заявник просить забезпечити право відповідача на судовий захист та відкласти розгляд справи на інші час та дату і не розглядати справу без представника ТОВ "Явкино Холдинг", який не може прибути у призначене у цій справі судове засідання, оскільки перебуватиме в іншому судовому засіданні у іншій справі.  
29.05.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від ТОВ "Явкино Холдинг" до Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких відповідач виклав свої заперечення щодо заяви позивача про ухвалення додаткового рішення і просить відмовити позивачу у задоволенні прохання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 71   725,00 грн та зменшити розмір витрат ТОВ "Промінь-12" на професійну правничу допомогу адвоката до 0,00 грн. 
Мотивуючи свої заперечення щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, відповідач зазначив:
- про відсутність в матеріалах справи доказів фактичного понесення позивачем таких витрат, позивачем не підтверджено перерахування зазначеного розміру коштів, як гонорару, на користь адвоката;
- позивач не звертався до суду апеляційної інстанції із заявою про здійснення розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, а також не надав до суду доказів понесених витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що унеможливлює вирішення судом питання про розподіл судових витрат та є підставою для залишення заяви позивача без розгляду.
У випадку, якщо суд апеляційної інстанції не знайде підстав для залишення заяви позивача без розгляду, відповідач просить зменшити суму  судових витрат на правову допомогу до нуля, оскільки визначені адвокатом в рахунку витрати є явно надуманими, непропорційними до предмета спору, неспівмірними зі складністю виконаної адвокатом роботи (наданими послугами) та невідповідають критерію розумності, що вказує на необгрунтованість цих витрат, їх невідповідність статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за відсутності доказів того, який об`єм інформації та доказів адвокат отримав від клієнта. 
Від позивача 29.05.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла заява, в якій останнім викладено заперечення на доводи відповідача, викладені у додаткових поясненнях. 
Узагальненні аргументи позивача полягають у такому:
-витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження їх обсягу та вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною чи тільки має бути сплачена, що відповідає положенням частини 2 статті 126 ГПК України;
-позивачем дотримано визначеної процесуальним законодавством процедури відшкодування судових витрат на правничу допомогу: у відзиві наведено попередній (орієнтовний) розмір судових витрат та заявлено відповідну вимогу про їх стягнення з відповідача; у судовому засіданні 01.05.2015 до закінчення судових дебатів підтверджено намір про стягнення витрат на правничу допомогу та заялено про надання доказів протягом п`яти днів; 05.05.2025 до суду апеляційної інстанція подана відповідна заява, до якої долучені докази на підтвердження заявленого розміру судових витрат;
- в заяві про ухвалення додаткового рішення наведений детальний опис робіт (наданих послуг), витрати позивача на правничу допомогу безпосередньо пов`язані з діями відповідача (неналежне виконання договірних зобов`язань, подання апеляційної скарги на законне та обгрунтоване судове рішення), а тому позивач має цілком обгрунтоване право на компенсацію заявлених до стягнення витрат.
У судове засідання 02.06.2025 представники сторін не з`явились.
При цьому колегія суддів апеляційного господарського суду враховує подану позивачем заяву про проведення призначеного у справі судового засідання без участі його представника.
Щодо заявленого відповідачем клопотання про відкладення судового засідання з розгляду питання про розподіл судових витрат на інший час і дату,  колегія суддів апеляційного господарського суду вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.
Так, за приписами частин 3, 4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Як убачається з ухвали Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 у даній справі, призначаючи до розгляду у судовому засіданні на 02.06.2025 заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд апеляційної інстанції не викликав у судове засідання представників сторін. 
Відповідно до частин 11, 12 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З матеріалів справи та поданого відповідачем клопотання убачається, що учасників справи було належним чином завчасно повідомлено про дату, час і місце розгляду заяви позивача про ухвалення додаткого рішення  у судовому засіданні 02.06.2025, явка представників сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою, відповідач надав свої заперечення щодо суті поданої позивачем заяви, а також зважаючи на визначені у частині 3 статті 244 ГПК України строки ухвалення додаткової постанови,  суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду поданої заяви. 
Крім того, наведені представником відповідача причини неможливості прибути у судове засідання належним чином не підтверджені, оскільки заявник посилаючись на те, що він перебуватиме в іншому судовому засіданні в іншій справі не вказав у клопотанні ідентифікуючі дані щодо іншої судової справи, а до клопотання не подав відповідних документів (ухвалу суду в іншій справі, доказів представництва (захисту) ним учасника цієї справи). 
З огляду на зазначені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає підстав для визнання поважними причини неявки представника відповідача у судове засідання з розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.     
Вирішуючи питання щодо розподілу витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у даній справі за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.
В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.
Частина 8 статті 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що в процесі апеляційного розгляду справи у судовому засіданні, яке відбулося 01.05.2025, що підтверджується змістом протоколу №4274293,  представником позивача заявлено про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в заявленій у відзиві на апеляційну скаргу сумі та намір  подати відповідні докази щодо зазначених витрат суду у строк, встановлений частиною 8 статті 129 ГПК України.    
З матеріалів справи слідує, що із заявою про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї доказами, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивач звернувся до апеляційного суду 05.05.2025, тобто у межах строку, встановленого частиною 8 статті 129 ГПК України. 
Отже, у суду апеляційної інстанції наявні підстави для здійснення перевірки наданих позивачем доказів та надання їм оцінки з метою розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги у даній справі, оскільки позивачем дотримано порядок встановлений статтею 129 ГПК України. 
Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц).
Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 вказаного Закону).
Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
ТОВ "Промінь-12" на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги ТОВ "Явкино Холдинг" у даній справі на суму 71 725,00 грн додано до заяви про стягнення таких витрат: копію Договору №16/10-1 про надання правничої допомоги від 16.10.2023, укладеного між ТОВ "Промінь-12" та адвокатом Захандревич О.В.;  копію Додаткової угоди № 2 від 21.08.2024 до Договору №16/10-1 про надання правничої допомоги від 16.10.2023; копію Додаткової угоди №3 від 01.10.2024 до Договору №16/10-1 про надання правничої допомоги від 16.10.2023, копію Акта №2 приймання-передачі наданих послуг від 02.05.2025 до Договору №16/10-1 про надання правничої допомоги від 16.10.2023. 
Також в матеріалах справи наявні копія Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Захандревич О.В., серія ОД № 004591 від 09.11.2021; копія Ордеру про надання правничої допомоги позивачу у Північному апеляційному господарському суді адвокатом Захандревич О.В. серії ВН №1404634,  виданого 02.09.2024. 
Дослідженням вказаних документів колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що 16.10.2023 між ТОВ "Промінь-12" (клієнт) та адвокатом Захандревич О.В. (адвокат) укладено Договір про надання правничої допомоги № 16/10-1 (далі - Договір).
Предметом вказаного Договору є зобов`язання адвоката надавати правову (правничу) допомогу клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором та зобов`язання клієнта оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 
Відповідно до пункту 10.2 Договору передбачено, що його укладено строком на 1 рік. Дію Договору може бути продовжено підписанням Додаткової угоди до даного Договору.
21.08.2024 на виконання Договору сторони уклали Додаткову угоду №2 до цього Договору (далі - Додаткова угода №2), в якій погодили, що гонорар адвоката за комплексний супровід судової справи №910/17738/23 за позовом ТОВ "Промінь-12" до ТОВ "Явкино Холдинг" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за Договором поставки сільськогосподарської продукції №83020 від 22.08.2023 в суді апеляційної інстанції становить фіксовану суму у розмірі 30   000,00 грн, що включає надання консультацій, написання відзиву на апеляційну скаргу, інших заяв по суті справи, заперечень, письмових пояснень, заяв/клопотань з процесуальних питань, участь у судових засіданнях та інші дії, необхідні для належного захисту прав та інтересів клієнта (пункт 1 Додаткової угоди №2).
За умовами пункту 2 Додаткової угоди №2 сторонами погоджено, що у разі ухвалення судом апеляційної інстанції рішення про залишення рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми основного боргу без змін, клієнт зобов`язаний сплатити адвокату "гонорар успіху" у розмірі 41   725 грн, що становить 5% від суми основного боргу.
Сторони узгодили, що витрати адвоката на поштові, кур`єрські відправлення кореспонденції, вартість конвертів, марок, транспортні витрати на судові засідання (таксі, проїзні квитки, бензин і т.д.), витрати на перекладача та інші додаткові витрати оплачуються клієнтом окремо та не включаються до погодженої сторонами у п.1 даної Додаткової угоди суми (пункт 3 Додаткової угоди №2).
За домовленістю між сторонами, оплата за Договором здійснюється клієнтом після набрання остаточного судового рішення законної сили, у безготівковій формі відповідно до виставленого адвокатом рахунку у гривні протягом 30 днів (пункт 4 Додаткової угоди №2).
Додатковою угодою №3 до Договору, що укладена 01.10.2024, сторонами продовжено встановлений пунктом 10.2 Договору строк його дії до 16.10.2025. 
02.05.2025 сторонами підписано Акт №2 приймання-передачі наданих послуг до Договору.
Відповідно до зазначеного Акта на виконання Договору та Додаткової угоди №2 адвокат надав, а клієнт прийняв наступні послуги: надання правничої допомоги, представництво та захист прав та інтересів клієнта, тобто комплексний супровід справи №910/17738/23 у Північному апеляційному господарському суді, що включило:
1) консультування клієнта;
2) ознайомлення та аналіз апеляційної скарги ТОВ "Явкино Холдинг" та долучених доказів;
3) формування правової позиції у справі №910/17738/23 в суді апеляційної інстанції;
4) написання та подача відзиву на апеляційну скаргу від 02.09.2024 у справі №910/17738/23;
5) ознайомлення та аналіз відповіді на відзив ТОВ "Явкино Холдинг" від 09.09.2024 та долучених до неї доказів;
6) написання та подача заперечень (на відповідь на відзив на апеляційну скаргу) від 12.09.2024 у справі №910/17738/23;
7) написання та подача заяви про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду від 08.10.2024 у справі №910/17738/23;
8) ознайомлення та аналіз додаткових пояснень ТОВ "Явкино Холдинг" від 14.10.2024 та долучених доказів;
9) участь у судовому засіданні 06.03.2025 у справі №910/17738/23;
10) участь у судовому засіданні 01.05.2025 у справі №910/17738/23;
11) написання заяви про стягнення з ТОВ "Явкино Холдинг" витрат на професійну правничу допомогу.
Вартість наданих послуг становить 30   000,00 грн. 
Підписанням цього Акта клієнт підтверджує факт належного отримання послуг відповідно до положень Договору та Додаткової угоди №2, а також, що не має претензій до адвоката стосовно отриманих від нього послуг, вказаних у цьому Акті.
Крім того, у вказаному Акті сторони зазначили, що у зв`язку із прийняттям Північним апеляційним господарським судом постанови про відмову у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Явкино Холдинг" та залишення рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2024 у справі №910/17738/23 без змін, підписанням цього Акта клієнт підтверджує своє зобов`язання згідно пункту 2 Додаткової угоди №2 оплатити адвокату "гонорар успіху" у розмірі 41   725 грн, що становить 5% від суми основного боргу. 
Із наведеного вбачається, що гонорар адвоката за надану професійну правничу допомогу у справі № 910/17738/23 в загальній сумі 71   725,00 грн складається із суми 30   000,00 грн, що є фіксованою сумою, згідно з пунктом 1 Додаткової угоди №2, та 41   725,00 грн  "гонорару успіху" погодженого сторонами у пункті 2 Додаткової угоди №2 до Договору.
Із аналізу положень пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України убачається, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Як вже зазначено судом апеляційної інстанції, загальне правило розподілу витрат на професійну правничу допомогу визначене частиною 4 статті 129 ГПК України. Проте, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частинами 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
Крім того, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц,  пункти 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Таким чином, вирішуючи за заявою сторони судового процесу питання про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 цього Кодексу.
З огляду на викладене, вирішуючи чи є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу  обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у даній справі, апеляційний господарський суд враховує, що під час апеляційного перегляду справи позиція позивача не змінювалася, а представництво його інтересів здійснювалося тим самим адвокатом, що й у суді першої інстанції, доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, грунтувалися на аргументах позовної заяви.
Таким чином, правова позиція позивача вже була сформована до апеляційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.
Поряд з цим, дослідивши та оцінивши заяву позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу з доданими до неї документами в частині комплексного супроводу судової справи у суді апеляційної інстанції у фіксованій сумі гонорару у розмірі 30   000,00грн, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що зазначені окремо в Акті приймання-передачі наданих послуг від 02.05.2025 послуги з консультування клієнта, ознайомлення та аналізу апеляційної скарги відповідача, формування правової позиції у суді апеляційної інстанції, написання та подачі відзиву на апеляційну скаргу охоплюються послугою (правовою допомогою) зі складання основного процесуального документу - відзиву на апеляційну скаргу, а тому є надмірними витратами позивача.
Стосовно зазначеної в Акті приймання-передачі наданих послуг від 02.05.2025 послуги щодо написання заяви про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, тобто заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду відзначає таке. 
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово розглядав питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, пов`язаних зі складанням заяв про ухвалення додаткового рішення. Зокрема, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 зазначила, що заява про ухвалення додаткового рішення фактично є поданням доказів щодо витрат на правничу допомогу, а тому витрати на її підготовку не підлягають відшкодуванню.
Колегія суддів враховуючи викладену правову позицію,   зазначає, що складання такої заяви є процесуальною дією, спрямованою на уточнення або доповнення судового рішення, а не на безпосередній захист чи представництво інтересів сторони у справі. Таким чином, витрати на підготовку заяви про ухвалення додаткового рішення не можуть бути віднесені до витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню.
Отже, заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00грн, за висновком  суду апеляційної інстанції, не узгоджується з вищенаведеними вимогами чинного законодавства щодо розумності, необхідності та співмірності відповідних витрат.
Водночас, колегія суддів апеляційного господарського суду відзначає, що за змістом складеного позивачем в Акті приймання-передачі наданих послуг від 02.05.2025 детального опису послуг (їх переліку) точно виокремити вартість правничих послуг, які припадають на процесуальні дії щодо консультування клієнта, ознайомлення та аналіз апеляційної скарги відповідача, формування правової позиції у суді апеляційної інстанції, написання заяви про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, що не підлягають компенсації за рахунок іншої сторони, не вбачається за можливе.
Розглядаючи включення позивачем до заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу "гонорару успіху" в розмірі 41   725,00 грн, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.
Відповідно до правового висновку, викладеного у пункті 5.44 постанови від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.  
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) Європейський суд з прав людини вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що за наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70- 72); (пункти 5.34, 5.40, 5.41, 5.42, 5.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).
Вирішуючи питання щодо можливості стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яка є "гонораром успіху", колегія суддів апеляційного господарського суду також вважає за необхідне врахувати висновок Великої Палати Верховного Суду (який вже згадувався у цій постанові) про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача суми узгодженого між позивачем та представником (адвокатом) "гонорару успіху", оскільки такі витрати не відповідають критерію розумності, не мають характеру необхідних, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника позивача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені із досягненням успішного результату, у зв`язку з чим їх відшкодування з огляду на обставини даної справи матиме надмірний характер.
За таких обставин, дослідивши та оцінивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу з доданими до неї документами, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що розмір заявлених ТОВ "Промінь-12" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 71   725,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру. Такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною позивачем роботою у суді апеляційної інстанції. Отже, за висновком суду апеляційної інстанції, витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції, підлягають безпосередньому розподілу частково, в сумі 10000,00 грн, які належить стягнути на його користь з відповідача. Відповідно заява позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 129, 221, 244, 253-254, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІНЬ-12" адвоката Захандревич О.В. про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯВКИНО ХОЛДИНГ" (01054, м. Київ, вул. Хмельницького Богдана, будинок 30/10, квартира 2А, ідентифікаційний код 43877851) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІНЬ-12" (67412, Одеська область, Роздільнянський район, с. Лучинське, вул. Шевченка, 45, ідентифікаційний код 38803018) 10   000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції. 
3. В іншій частині заяви відмовити.
4. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду. 
5. Матеріали справи №910/17738/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з відпусткою судді Коробенка Г.П. з 03.06.2025 по 09.06.2025 та відпусткою судді Кравчука Г.А. з 09.06.2025 по 22.06.2025 повний текст постанви складено 23.06.2025.
 
Головуючий суддя                                                            Г.А. Кравчук 

Судді                                                                                Г.П. Коробенко

                                                                                А.І. Тищенко