КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110, тел./факс 0 (44) 284 15 77 
e-mail: inbox@kas.gov.ua, inbox@kia.court.gov.ua, web: kas.gov.ua, код ЄДРПОУ 42258617

Унікальний номер справи № 371/724/24                        Головуючий у суді першої інстанції - Кириленко М.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7215/2025            Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
29 травня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач    Нежура В.А.,
     судді                            Невідома Т.О., Соколова В.В.,
           секретар                      Цуран С.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргуМіністерства оборони України на рішення Миронівського районного суду Київської області від 19 грудня 2024 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні, 
В С Т А Н О В И В:
 
У  травні 2024 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою.
В обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У серпні 2002 року батьки розірвали шлюб. 
ОСОБА_2 утримував доньку, надавав кошти для придбання продуктів харчування, одягу та інших речей, окрім цього платив за навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України та здійснював інші фінансові витрати. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 під час бойових дій у Луганській області загинув батько заявниці - ОСОБА_2 . 
З метою отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих військовослужбовців ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак її документи були повернуті на доопрацювання, мотивуючи тим, що не має підтвердження перебування її на утриманні батька. 
Посилаючись на викладене, просила суд встановити факт перебування  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на утриманні свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 який загинув, з 06.07.2018 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.
Рішенням Миронівського районного суду Київськоїобластівід 19 грудня 2024 рокузаявузадоволено. 
Встановлено факт перебування  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на утриманні свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 який загинув, з ІНФОРМАЦІЯ_6 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.
Не погоджуючись із таким рішенням суду,Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невстановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на підтвердження встановлення фактів перебування на утриманні надає копії: свого паспорта, свідоцтва про народження, свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтво про смерть, довідка про обставини травми та договори про надання освітніх послуг заявниці, однак жодний з цих документів не підтверджує факт проживання заявниці з померлим та перебування на його утриманні.
Вказує, що факт надання загиблим певної матеріальної допомоги заявниці не може бути доказом перебування її на утриманні, а є лише констатацією факту надання допомоги у вигляді. На момент загибелі батька - заявниця досягла повноліття (23 роки), тому вона не має правового статусу дитини загиблого і не є членом сім`ї загиблого за Сімейним кодексом України. Одночасно, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували непрацездатність заявниці.
У відзиві на апеляційну скаргу представниця ОСОБА_1 адвокат Яценко О.В.проти задоволення апеляційної скарги заперечила. Вказує, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.
В судовому засіданні в апеляційному суді взяла участь представниця ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_4 , яка підтримала апеляційну скаргу, просила задовольнити її з викладених підстав. Заявниця ОСОБА_1 та її представниця адвокат Яценко О.В.у судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України  суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності
Задовольняючи Заяву ОСОБА_1 , суд мотивував своє рішення тим, що на даний час встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого батька ОСОБА_2 не можливо інакше, ніж за рішенням суду. Враховуючи, ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_6 , протягомнавчанняпостійноотримуваладопомогувід батька, яка булаєдинимджереломзасобів для їїіснування, іншихзасобів для існування, окрімбатьківськоїдопомогитакож не мала, тому суд вважав за можливезадовольнитиїїзаяву та встановити факт їїперебування на утриманнізагиблого батька.
Колегія суддів не погоджується з цим висновком суду першої інстанції з таких підстав.
Встановлено, щощо ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками якої є: ОСОБА_7 - батько та ОСОБА_3 - мати, щопідтверджуєтьсякопією повторного свідоцтва про народження (а.с.14).
ОСОБА_12 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , щопідтверджуєтьсякопієюсвідоцтва про розірванняшлюбу (а.с.10).
15.09.2020 року міжНаціональнимуніверситетомбіоресурсів і природокористуванняУкраїни (з однієїсторони) та ОСОБА_16, ОСОБА_1 №ЕП-200007м про наданняосвітніхпослуг. Предметом договору є наданняосвітньоїпослуги. Виконавецьбере на себе зобов`язання за рахуноккоштівЗамовниказдійснитинаданняОдержувачуосвітньоїпослуги, а саменавчання на деннійформінавчання, 1,5 роки, за спеціальністю - «Економікапідприємства». Вартістьосвітньоїпослуги «Магістр» за весь терміннавчання становить - 41 760, 00 грн., щопідтверджуєтьсякопією договору (а.с.41-44).
З копіївиписок (а.с.46,47,48) вбачається, ОСОБА_9 здійснював оплату за 
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у смтБілогорівкаСєвєродонецького району Луганськоїобласті, про що 25.07.2023 року складеновідповіднийактовийзапис №351, щопідтверджуєтьсякопієюсвідоцтва про смерть (а.с.13).
ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_2 під час виконанняобов`язківвійськовоїслужби та безпосередньоїучасті в бойовихдіях, в результатіартилерійськогообстрілу з боку Збройних сил російськоїфедерації в районінаселеного пункту БілогорівкаСєвєродонецького району Луганськоїобластіотримавсмертельніпораненнянесумісніізжиттям. Загинувпід час захистуБатьківщини, щопідтверджуєтьсядовідкою виданою командиром військовоїчастини (а.с.15).
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , щопідтверджуєтьсякопієювитягу з реєструтериторіальноїгромади (а.с.16).
ЗгіднодовідоквиданихвиконавчимкомітетомМиронівськоїміської ради вбачається, ОСОБА_5 проживає і проживала без реєстрації разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 до дня йогосмерті ІНФОРМАЦІЯ_10 року. ОСОБА_1 перебувала на утриманнісвого батька ОСОБА_2 до дня йогосмерті ІНФОРМАЦІЯ_10 року (а.с.11,12).
На підтвердження факту ОСОБА_11 на утриманнісвого батька ОСОБА_2 , якийзагинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявницянадалакопіїплатіжнихінструкцій, з зазначеннямплатника та отримувача, період 2022-2023 р.р., відповідно до якиї ОСОБА_2 періодично з червня 2022 року по червень 2023 рокуперераховував доньці кошти у розмірі від 5000 до  20 000 грн з призначенням платежу «переказ особистих коштів» (а.с.20-33).
ОСОБА_1 є студентом ІІ курсу соціально-гуманітарного факультету, денноїформинавчання, за спеціальністю «Право». Терміннавчання 31.09.2023-30.06.2026 р.р., щопідтверджуєтьсякопієюдовідки виданою деканом факультету Білоцерківськогонаціонального аграрного університету (а.с.34).
З копії заяви ОСОБА_1., яка засвідченаприватнимнотаріусомОбухівського районного нотаріального округу Київськоїобластівбачається, що вона станом на 02 травня 2024 року в зареєстрованомушлюбу як на територіїУкраїни так і за її межами не перебувала; у цивільно-шлюбнихвідносинах не перебувала; рішення суду про встановлення факту сумісногопроживанняоднієюсім`єюабонотаріальнопосвідченого договору про суміснепроживаннящодонеїнемає (а.с.35).
Спадкоємцем майна ОСОБА_12 , 1965 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 є його дочка - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щопідтверджуєтьсякопієюсвідоцтва про право на спадщину за законом від 02.03.2024 року (а.с.193).
Також встановлено, що Комісія Міністерства оборони України, р ОСОБА_14 документипов`язаніізпризначенням і виплатою одноразовою грошовою допомогою та компенсаційнихсумдійшлависновку про повернення таких документів на доопрацюванняпосилаючись на п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168, а саме: відповідно до наданихдокументівзаявниця не відноситься до неповнолітньоїдитинизагиблого, щопідтверджуєтьсякопієювитягу з протоколу засіданнякомісії (а.с.38-39).
Матеріаламисправивстановлено, що батьки ОСОБА_2 померли, щопідтверджуєтьсякопіямисвідоцтва про смерть (а.с.191,192).
Встановлення факту ОСОБА_15 на утриманнізагиблого батька ОСОБА_2 потрібно їй дляотриманняодноразовоїгрошовоїдопомогисім`ямзагиблихвійськовослужбовців.
Відповідно до п. 8постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановленняфактів, щомаютьюридичнезначення» встановлення факту перебування особи на утриманніпомерлогомаєзначення для одержанняспадщини, призначенняпенсіїабовідшкодуванняшкоди, якщодопомога, яка надавалась, була для заявникапостійним і основнимджереломзасобів до існування. Одержаннязаявникомзаробітку, пенсії, стипендії, іншихдоходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, щоосновним і постійнимджереломзасобів до існуваннябула для заявникадопомога з боку особи, яка надавала йомуутримання.
У постановіВеликоїПалати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, щоу порядкуокремогопровадженнярозглядаютьсясправи про встановленняфактів, за наявностіпевних умов. А саме, якщо: згідно з законом такіфактипороджуютьюридичнінаслідки, тобтовід них залежитьвиникнення, змінаабоприпиненняособистихчимайнових прав громадян; чиннимзаконодавством не передбаченоіншого порядку їхвстановлення; заявник не маєіншоїможливостіодержатиабовідновитизагубленийчизнищений документ, якийпосвідчує факт, щомаєюридичнезначення; встановлення факту не пов`язується з наступнимвирішенням спору про право. Чиннецивільнепроцесуальнезаконодавствовідносить до юрисдикції суду справи про встановленняфактів, відякихзалежитьвиникнення, змінаабоприпиненнясуб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чиінший факт, щомаєюридичнезначення, може бути підтвердженийвідповідним документом через йоговтрату, знищенняархівівтощо. Тому закон у певнихвипадкахпередбачаєсудовий порядок встановлення таких фактів.
Пунктом 2 постанови КабінетуМіністрівУкраїнивід 28 лютого 2022 року №168 «Питаннядеякихвиплатвійськовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їхсім`ямпід час діївоєнного стану», установлено, щосім`ямзагиблихосіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошовадопомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляєтьсярівнимичастками на всіхотримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовийзахиствійськовослужбовців та членівїхсімей».
Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовийзахиствійськовослужбовців та членівїхсімей» визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отриманняодноразовоїгрошовоїдопомогимають члени сім`ї, батьки та утриманцізагиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаногоаборезервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаногоаборезервіставизначаютьсявідповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійнезабезпеченняосіб, звільнених з військовоїслужби, та деякихіншихосіб».
Так, відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. 
Відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України № 2011-XII Кабінет Міністрів України затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві від 25.12.2013 №975 (далі - Порядок № 975). 
Пунктом 10 згаданого Порядку передбачений необхідний перелік документів, який подають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, на підставі який уповноважений орган приймає рішення про надання зазначеної виплати. 
Так, абзацом 15 пункту 10 Порядку № 975 встановлено, що до заяви про виплату одноразової грошової допомоги додаються, серед іншого, рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні). 
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
У справі, що переглядається, на підтвердження встановлення факту перебування на утриманні заявниця надала суду: копію свого паспорта, свідоцтва про народження, свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтво про смерть, довідку про обставини загибелі ОСОБА_2 , договори про надання освітніх послуг заявниці, квитанції про перерахування коштів на рахунок заявниці її батьком, довідку виконкому Миронівської міської ради щодо проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 за однією адресою.
Водночас, заявниця не надала суду належних та достатніх доказів, які б свідчили про перебування на повному утриманні у загиблого військовослужбовця. Так, заявниця є повнолітньою працездатною особою. У матеріалах справи відсутні докази того, що у заявниці відсутні доходи чи можливість їх отримання.
Той факт, що загиблий надавав періодичну матеріальну допомогу заявниці шляхом переказу коштів не є достатнім доказом перебування її на утриманні, а є лише констатацією факту надання батькомгрошової допомоги. Факт проживання заявниці у будинку батька також сам по собі не свідчить про її перебування на повному утриманні батька.
При цьому, із довідки виданої виконавчим комітетом Миронівської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 проживала без реєстрації разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, вказана довідка не містить вказівки, з якого часу заявниця проживала з батьком.
У судовому засіданні у апеляційному суді ОСОБА_1 також повідомила, що вона зверталась до управління Пенсійного фонду України для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, але отримала відмову, оскільки не надано доказів перебування на утриманні у батька.
Тому колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про доведеність факту перебування ОСОБА_1 на утриманні батька та, відповідно, обґрунтованість вимог заяви.
Отже, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 у зв`язку із необґрунтованістю її вимог. 
Відповідно до положень ст. 376 ЦПК Українипідставами для скасування судового рішенняповністюабочастково та ухвалення нового рішення у відповіднійчастиніабозміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви.
Керуючись ст.ст.  365, 367, 369, 374, 375, 376, 381 - 384    ЦПК України, суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
АпеляційнускаргуМіністерства оборони Українизадовольнити.
Рішення Миронівського районного суду Київськоїобластівід 19 грудня 2024 рокускасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст складено04 червня 2025 року. 
 
Суддя-доповідач                                                                         В.А. Нежура
 
Судді                                                                                               Т.О. Невідома
 
В.В. Соколова