ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 593/1626/24	Головуючий у 1-й інстанції Крамар В.М. 	
Провадження № 33/817/367/25 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.2 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 р. м.Тернопіль
Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Мартищук Л.П.
розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 09 червня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 09  червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34  000  (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Як визнав суд, 25 листопада 2024 року о 20 год. 24 хв. в м. Бережани по вул.  Червона, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес Бенц Віано», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння.

       В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та наданим доказам.
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що поліцейські не назвали жодної ознаки будь якого сп`яніння, які передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015року №1452/735(далі - Інструкція №1452/735), а одразу запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
       Вказує, що у “Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції” зазначена ознака наркотичного сп`яніння у вигляді “розширені зіниці ока”, що не відповідає дійсності, так як не була озвучена ОСОБА_1 .
       Звертає увагу, що вказане направлення було складено не на місці зупинки транспортного засобу, а безпосередньо в медичному закладі, що є порушенням “Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду” затвердженого постановою КМ України від 17  грудня  2008 року №1103 (далі — Порядок).
       Вказує, що отримавши позитивний результат тесту ОСОБА_1 , не було проведено лабораторне дослідження з метою підтвердження наявності наркотичного засобу чи психотропної речовини, як того вимагає Порядок, а тому Бережанським районним судом абсолютно помилково названо лабораторним дослідженням результати експрес-тесту проведеного в КНП «ТОМЦСМЗ» ТОР.
       Зазначає, що протокол було складено з порушенням вимог ч.1 ст.254 КУпАП, оскільки складений двома посадовими особами.
       Апелянт вважає, що докази, надані до протоколу складені з грубим порушенням вимог чинного законодавства, що підтверджується наявними відеоматеріалами.
       Окремо звертає увагу, що постанова Бережанського районного суду Тернопільської області від 08 травня 2025 року, якою витребувано з комунального некомерційного підприємства «Бережанська центральна міська лікарня» Бережанської міської ради ряд доказів, винесена з порушенням норм процесуального права та є такою, що підлягає скасуванню, а докази здобуті таким способом вважати недопустимими.
       Зазначає, що суд перебрав на себе функції обвинувачення та здійснював пошук доказів для встановлення вини особи та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
       Вказує, що суд першої інстанції за власною ініціативою викликав у судове засідання та допитав у якості свідка поліцейського ОСОБА_3 , хоча представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності заперечувала проти такої процесуальної дії.
       Звертає увагу на деякі розбіжності зазначені суддею в оскаржуваній постанові та відеозаписом судового засідання щодо допиту поліцейського ОСОБА_3 .
       Зазначає, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про те, що поліцейським запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі з дотриманням “Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду” затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року №1103, та Інструкції №1452/735.
       Крім того, апелянт вказує, що місцевим судом проігноровано практику ЄСПЛ, а саме рішення ЄСПЛ у справі «Гайдашевський проти України» від 06.02.2025, в якому встановлено порушення судом безсторонності суду у зв`язку з витребуванням доказів.
       Просить скасувати постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.2 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

       Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Мартищук Л.П., яка повністю підтримала подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 09 червня 2025 р. і закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       
       Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. 
       З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
       Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
       Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримався.
       Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, який зроблено на підставі наявних у матеріалах справи доказах, не відповідає фактичним обставинам справи.
       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №182109 від 26.11.2024 року ОСОБА_1 в порушення вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, керував автомобілем «Мерседес Бенц Віано», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння.
       Разом з тим, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не може слугувати достатнім доказом наявності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
        Як на факт перебування в стані наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , суд послався на наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.11.2024, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

       Так, згідно положень п.п.7, 8 Інструкції №1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.         Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
       При цьому, відповідно до вимог п.10 Порядку
направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 ( в редакції ПКМУ №690 від 13 червня 2024 року) (надалі Порядок) огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням. 
       Як вбачається із матеріалів справи, зокрема - з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, які долучено до матеріалів провадження, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився шляхом тестування зразків біологічного середовища — сечі, відібраної 25.11.2024 р. за допомогою експрес-тесту в КНП «Бережанська центральна міська лікарня» Бережанської міської ради. Після позитивного тесту ОСОБА_1 було доставлено в комунальне некомерційне підприємство «Тернопільський обласний медичний центр соціально небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради для підтвердження наявності наркотичного засобу лабораторним дослідженням.
       Як вбачається із матеріалів справи, зокрема результату токсикологічного дослідження № 1288, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в КНП “ТОМЦСНЗ” ТОР проводився шляхом тестування зразків біологічного середовища  - сечі, відібраної 25.11.2024 р., імунохроматографічним методом ІХА, тобто за допомогою експрес-тесту.
       Вказане також підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які долучено до матеріалів провадження, з яких не вбачається відомостей про проведення будь-яких лабораторних досліджень щодо ОСОБА_1 , після позитивного експрес-тесту. Результати такого лабораторного дослідження в матеріалах справи відсутні, оскільки в наявному у справі результаті токсикологічного дослідження №1288 від 25.11.2024р. відносно ОСОБА_1 вказано, що було проведено лише попереднє імунохроматографічне дослідження (ІХА), а підтверджуюче не проводилось. 
       Отже, в даному випадку, отримавши позитивний результат тесту ОСОБА_1 , не було проведено лабораторне дослідження з метою підтвердження наявності наркотичного засобу чи психотропної речовини, як того вимагає вищевказаний Порядок.
       Окрім того, з відеозапису вбачається що ОСОБА_1 неодноразово заперечував факт перебування в стані наркотичного сп`яніння та вживання наркотичних речовин. Після отримання результату ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду, своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнавав. 
       Інших доказів, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять. 
       Пунктом 22 Інструкції №1452/735 передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. 
       Також, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним. 
       За таких обставин, висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, зроблений на підставі тесту та без проведення обов`язкового підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини шляхом лабораторного дослідження, є недійсним.

       Стосовно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
       Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП може бути притягнуто особу за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. 
       Проте, у постанові Бережанського районного суду від 09  червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.2 ст.130 КУпАП, констатовано лише те, що “25 листопада 2024 року о 20 год. 24 хв. в м. Бережани по вул.  Червона, ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес Бенц Віано», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння”. При цьому, відомості про повторне протягом року вчинення такого правопорушення ОСОБА_1 , у фабулі судового рішення, якою описано суть вчиненого правопорушення, відсутні.

       З огляду на вищенаведене, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є передчасним та необґрунтованим. 
       
       Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
       Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними доказами.
       Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколах про адміністративне правопорушення, які розглядались судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

       Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 — задовольнити.
       Постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від  09  червня 2025 р., якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.2  ст.  130 КУпАП — скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя