Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/488/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Назаренко К. П. 
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 року. м. Кропивницький
       Кропивницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Олексієнко І.С.,
із секретарем судового засідання Степановою Д.К., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Беспалової Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький дистанційно в режимі відео конференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Беспалової Н.О. на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою  Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2025 року ОСОБА_1  визнаний винним за те, що він 21.09.2024 о 20:16 в Кіровоградській області, Новоукраїнському районі, м. Мала Виска, по вул. Велігіна, буд. 2, керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» р. н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження, в установленому законом порядку, освідування на визначення рівня наркотичного сп`яніння відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП. Своє рішення суд мотивував тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 542476 від 21.09.2024, відеозаписом від 21.09.2025, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, оглянутому в судовому засіданні, та показів ОСОБА_1 встановлено, що останній категорично відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Беспалова Н.О. просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що процедура проведення огляду на стан сп`яніння була грубо порушена, без присутності двох свідків, а також з відхиленням від вимог інструкції №1452/735, тому вказаний протокол слід вважати недійсним. Крім того, на відеозаписі відсутній безумовний факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому закону порядку. В матеріалах справи відсутнє направлення до медичного закладу для визначення стану наркотичного сп`яніння. Вважає, що процедура проведення огляду на стан сп`яніння була грубо порушена працівниками поліції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та висновок захисника – адвоката Беспалової Н.О., які підтримали подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що дійсно він 21.09.2024  о 20 год 16 хв вм. Мала Виска, по вул. Велігіна, буд. 2,  Кіровоградської області, Новоукраїнського району, керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» р. н.  НОМЕР_1  та його зупинили працівники поліції. Під час спілкування він показав їм документи та вони запропонували пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що він відмовився, оскільки працівник поліції некоректно з ним поводився. Вказав, що він пройшов обстеження самостійно в Маловисківській ЦРЛ, а саме здавав біологічний матеріал. Проте, обстеження у лікаря нарколога не проходив.
В той же, час, перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП районний суд об`єктивно з`ясував всі обставини даної справи і, врахувавши досліджені по справі докази, правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України і його вина повністю підтверджується: протоколом  про адміністративне правопорушення  серія ААД №542476 від 21.09.2024, відеозаписами на DVD-R диску з відеофайлами, що додані до протоколу про адміністративне правопорушенняоглянутому судом, з яких очевидно, що правопорушник відмовляється від проходження огляду.
Так, пункт 2.5 Правил дорожнього руху України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.
Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735).
Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та додатки до нього, складені у відповідності до вимог чинного законодавства.
Так, згідно диску, на якому міститься відеозапис,  ОСОБА_1  був зупинений працівниками патрульної поліції у зв`язку з порушенням ПДР України, оскільки керував транспортним засобом у якого на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування, що зменшує їх прозорість та світло пропускання. Після спілкування з працівником поліції було встановлено відповідні ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , такі як звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився.
Отже, поліцейським були встановлені відповідні ознаки наркотичного сп`яніння у  ОСОБА_1 , що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.
Відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1  неодноразово запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі. Водію також роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду. Проте, своєю поведінкою водій безумовно ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння і таким діям працівниками поліції надано правильну оцінку.  ОСОБА_1  роз`яснені його права, визначені ст.63Конституції та ст.268КУпАП, та ознайомлено зі змістом протоколу.
Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відеореєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Диск із відеозаписами містить саме фіксацію адміністративного правопорушення зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення та джерелом доказів, які долучаються до матеріалів адміністративної справи, відповідно до вимог КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про національну поліцію» та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з дотриманням вимог «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства не встановлено.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а своєю поведінкою забезпечити реальну можливість проведення такого огляду і не створювати перешкоди для проведення такого огляду, висуваючи безпідставні умови, які значно ускладнюють або взагалі унеможливлюють проведення такого огляду.
Апеляційний суд неодноразово зазначав, що відмова водія транспортного засобу від проходження огляду в медичному закладі мотивована незгодою із доводами поліцейського про наявність у водія ознак сп`яніння, не звільняє від відповідальності, оскільки за своїм змістом спрямована на невиконання вимог п.2.5 ПДР та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищезазначені доводи апеляційної скарги є безпідставними та надані з метою  ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами.
Стосовно посилань апелянта про те, що поліцейськими не було залучено свідків, апеляційний суд зауважує, що події за яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксовано поліцейськими за допомогою технічних засобів, які долучені до матеріалів цієї справи, як того вимагають приписи ч. 2 ст. 266 КУпАП, а тому сама по собі відсутність свідків, за умови наявності іншого джерела доказів, зокрема, відеозапису не впливає на обсяг наданої доказової бази, на підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника, що матеріали справи не містять відповідного направлення до закладу охорони здоров`я, що є порушенням Інструкції № 1452/735, що вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є також необгрунтованими, оскільки відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення зазначене направлення міститься на аркуші справи № 3.
Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 21.09.2025 реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Апеляційний суд вважає, що при визначенні виду і розміру стягнення, суд у повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та накладено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з дотриманням вимог ст. 38 КУпАП.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт – відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:        
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1  – адвоката Беспалової Н.О.залишити без задоволення, а постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2025 року щодо ОСОБА_1   - без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя: