ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року	Львів	Справа № 380/18805/24 пров. № А/857/12782/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Гінди О.М., Ніколіна В.В., 
при секретарі судового засідання:                     Прачук І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Шептицької міської ради Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року у справі №380/18805/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шептицької міської ради, Виконавчого комітету Шептицької міської ради про скасування дисциплінарного стягнення (головуючий суддя першої інстанції – Желік О.М., час ухвалення - 10.38 год., місце ухвалення – м. Львів, дата складання повного тексту – 10.03.2025),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Червоноградської міської ради із вимого визнати протиправним та скасувати розпорядження Червоноградського міського голови від 09.08.2024 №273/св «Про результати розгляду акта службового розслідування».
Позов мотивовано протиправністю оскаржуваного розпорядження Червоноградського міського голови від 09.08.2024 №273/св «Про результати розгляду акта службового розслідування», яким до ОСОБА_1 , як до адміністратора центру надання адміністративних послуг, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Позивач не погоджується із висновками, викладеними у акті службового розслідування та прийнятим розпорядженням про накладення дисциплінарного стягнення, вважає, що сам акт розслідування не містить вказівки в чому полягає порушення трудової дисципліни, та в такому відсутні посилання на фактичні обставини, які стали підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.
Зазначає, що достатнім підтвердження протиправності дій відповідача, є те що в акті службового розслідування не зазначено про те, які саме конкретні дії вчинила позивач, які стали підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, з конкретним зазначенням їх часу, місця та в чому саме вони виразилися. Наголошує, що наведені в службовому розслідуванні факти не підкріплені жодними доказами.
Таким чином, позивач вважає, що висновки в акті не відповідають фактичним обставинам, а отже винесене розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 10.12.2024, вирішив вважати правильними назви відповідачів з огляду на їх перейменування Шептицька міська рада та Виконавчий комітет Шептицької міської ради. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Червоноградського міського голови від 09.08.2024 №273/св «Про результати розгляду акта службового розслідування».
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що Виконавчий комітет Шептицької міської ради не погоджується із рішенням Львівського окружного адміністративного суду, оскільки вважає, що Судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Апелянт зазначає, що службовим розслідуванням було встановлено, що 27.06.2024 року під час прийому громадян у робочому кабінеті ОСОБА_1 з боку адміністратора центру надання адміністративних послуг ОСОБА_1 мали місце факти неетичної поведінки, створення нею завідомо конфліктних ситуацій, безпідставні звинувачення на адресу громадян. Вказані обставини негативно впливають на рівень культури, спілкування та поведінки в органах місцевого самоврядування, підривають авторитет органів і посадових осіб місцевого самоврядування.
Догана була винесена по конкретному факту, а саме по скарзі ОСОБА_2 .
В результаті розгляду скарги прийнято рішення провести службове розслідування щодо ситуації, яка виникла 27.06.2024 року за участі ОСОБА_1 . Розпорядженням Червоноградського міського голови від 25.07.2024 №230-р «Про проведення службового розслідування» розпочато службове розслідування щодо адміністратора ЦНАП ОСОБА_1 .
Апелянт зауважує, що комісія вбачала в діях ОСОБА_1 порушення обов`язків, встановлених статтею 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пункти 1, 2 Розділу ІІ Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби 05 серпня 2016 року № 158 (у редакції наказу Національного агентства України з питань державної служби від 28 квітня 2021 року № 72-21 зі змінами і доповненнями), підпункт 3.1 пункту 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку виконавчого комітету Червоноградської міської ради та неналежне виконання посадової інструкції адміністратора центру надання адміністративних послуг Червоноградської міської ради від 30 квітня 2024 року.
Комісія вбачала підстави для застосування до ОСОБА_1 , адміністратора центру надання адміністративних послуг, дисциплінарного стягнення, оскільки ОСОБА_1 не виконувала свого основного обов`язку, що є порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку і за це працівник повинен понести дисциплінарну відповідальність.
Фактично ОСОБА_1 порушила Присягу публічного службовця в частині сумлінного виконання посадових обов`язків. Порушення Присяги посадової особи органу місцевого самоврядування є самостійною підставою звільнення з посади, а в нашому випадку керівник застосував до ОСОБА_1 догану, тобто відповідно до п.8.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку керівник був зобов`язаний винести дисциплінарне стягнення за невиконання посадових обов`язків.
Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії враховували ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, і попередні вчинені проступки, стосовно якої проведено службове розслідування, а також той факт, що неетична поведінка ОСОБА_1 та допущені нею порушення вже не вперше мали місце під час виконання службових обов`язків.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під присягою свідка висловили свою позицію щодо недбалого ставлення до роботи, були наведені приклади щодо негативної реакції адміністратора на правдиві зауваження, котрі викликають неправильну поведінку пов`язану з неефективною комунікацією, що є порушенням етичних правил, також ОСОБА_1 притаманна уперта байдужість до наслідків своїх вчинків. В судовому засіданні ОСОБА_4 навела приклад недотримання субординації при спілкуванні зі старостою при сторонніх відвідувачах.
Також зазначає, що Позивачка неодноразово конфліктувала, не спілкувалась з працівниками ЦНАП, котрі скаржились на психологічний тиск та неприязні стосунки з боку ОСОБА_1 . На прохання начальника ЦНАП ОСОБА_3 припинити конфлікти жодних реакцій не було, конфлікти тільки загострювались.
Висновки суду першої інстанції про те, що що наведені в службовому розслідуванні факти не підкріплені жодними доказами є невірними, оскільки присутня на засіданні комісії староста міста Соснівки Харчук І. Т. підтвердила факт конфліктної ситуації ОСОБА_1 з відвідувачами ЦНАП та надана відповідні письмові пояснення, що підтверджує факт порушення пунктів 1, 2 Розділу ІІ Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування.
Крім цього, Позивачка зазначає, що жоден із скаржників, заявлених в скарзі ОСОБА_2 не був у неї на прийомі 27.06.2024 року, що є неправою, оскільки скаржники хотіли потрапити на прийом, щоб оновити дані військовозобов`язаних, а ОСОБА_1 замість приймати громадян покинула своє робоче місце пішла у невідомому напрямку, без будь-яких пояснень громадянам коли вона повернеться.
Вважає, що оскаржуване розпорядження прийнято відповідачем правомірно, тому просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Крім цього, Позивачка також просить стягнути з апелянта витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень, які включають послуги адвоката з підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу, на підтвердження  чого зазначає, що  надає квитанцію про оплату таких послуг.
У судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скарги підтримала з підстав наведених у скаргах та просила рішення  суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Щодо витрат на правничу допомогу, то просила у задоволенні таких відмовити, оскільки не надано доказів сплати таких.
Позивач проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду  без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що розпорядженням міського голови Червоноградської міської ради від 26.12.2014 № 221/ос ОСОБА_1 призначено на посад адміністратора центру надання адміністративних послуг Червоноградської міської ради з 05.01.2015, як переможця конкурсу з посадовим окладом згідно штатного розпису. 05.01.2015 ОСОБА_1 склала присягу посадової особи місцевого самоврядування.
На момент виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 , як адміністратор центру надання адміністративних послуг Червоноградської міської ради виконувала завдання у віддаленому робочому місці в м.Сосніка.
28.06.2024 на адресу Виконавчого комітету Червоноградської міської ради надійшла заява від мешканця м.Соснівка ОСОБА_2 (вх.ЗВГ/721), під якою також стоять підписи інших осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 наступного змісту: «…сьогодні 27.06.2024 замість приймати людей з 08:00 год прийшла на роботу о 08:35 год і до 10:00 прийняла 1 людину, замкнула перед нами двері і пішла у невідомому напрямку. Щодня ми приходимо вже з понеділка оновити дані як військовозобов`язані, а вона відправляє нас на інший день, і сьогодні вела себе по відношенню до нас хамовито, психічні крики та поведінка не мають місця мати в працівника, який працює з людьми. Просимо провести службову перевірку можливо із залученням медиків. Сьогодні були свідками приниження нашої старости ОСОБА_4 , яка прийшла розібратись з незадовільним прийомом. А та кричала, що на Харчук викличе поліцію. Це жах. Просимо терміново розібратись з ситуацією і призначити нового працівника, який буде адекватним».
25.07.2024 розпорядженням Червоноградського міського голови від 25.07.2024 №230-р «Про проведення службового розслідування» з метою проведення службового розслідування для вирішення питання про притягнення адміністратора центру надання адміністративних послуг ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за результатами розгляду заяви мешканців м.Соснівка, створено комісію з проведення службового розслідування. Службове розслідування провести у строк з 29.07.2024 по 07.08.2024.
Листом від 31.07.2024 №3/22-1634/4-3 «Про проведення службового розслідування» (трек-номер 0600947662845) ОСОБА_1 повідомлено, що засідання комісії з проведення службового розслідування за фактом написання заяви ОСОБА_2 від 27.06.2024 відбудеться 05.08.2024 о 10:00 в приміщенні виконавчого комітету Червоноградської міської ради. Лист ОСОБА_1 отримала 03.08.2024, про що свідчить корінець рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
05.08.2024 року відбулося засідання комісії з проведення службового розслідування щодо ОСОБА_1 , де були присутні голова, члени комісії та ОСОБА_1 . Відповідно до Протоколу №1 засідання комісії з проведення службового розслідування розглянуто заяву мешканців м. Соснівка, зокрема ОСОБА_2 щодо діяльності ОСОБА_1 . Також позивачку ознайомлено із складом комісії та підставами проведення службового розслідування.
05.08.2024 (вх.№648 від 05.08.2024) на ім`я Червоноградського міського голови надійшла пояснювальна записка від ОСОБА_1 на предмет спростування скарг, заявлених в заяві ОСОБА_2 . Зазначила, що з ні з ОСОБА_2 , ні з іншими підписантами заяви не знайома, вказані особи не звертались до неї за послугами, як до адміністратора ЦНАП. Окрім того вказала, що спілкування з старостою м.Соснівки ОСОБА_4 , про яке зазначає Загорський в своїй заяві, відбулось в момент надання адміністративних послуг гр. ОСОБА_11 
07.08.2024 відбулось засідання комісії з проведення службового розслідування, де відповідно до Протоколу №2 від 07.08.2024 року було заслухано начальника ЦНАП, безпосереднього керівника ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , старосту м.Соснівка ОСОБА_4 , та в телефонному режимі ОСОБА_2 ,  який в телефонному режимі підтвердив усе, що написано в скарзі від своїх слів не відмовився. ОСОБА_12 в телефонному режимі дав згоду про надання пояснень, проте при спробі телефонного дзвінка слухавку не брав.
Начальник ЦНАП ОСОБА_3 надав усні пояснення щодо вищезгаданої ситуації та характеристику адміністратора ЦНАП ОСОБА_1 . Староста м.Соснівки ОСОБА_4 підтвердила факт конфліктної ситуації ОСОБА_1 з відвідувачами ЦНАП та надала відповідні письмові пояснення.
07.08.2024 комісією складено акт службового розслідування, в якому зазначено таке:
«Під час службового розслідування встановлено: 27.06.2024 мешканці міста Соснівка, зокрема ОСОБА_2 , та в т.ч. мешканці, що підписались в скарзі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 звернулися із заявою-скаргою на ім`я міського голови, в якій просили прийняти міри до адміністратора центру надання адміністративних послуг ОСОБА_13 та призначити нового адекватного працівника. Зазначили, що 27.06.2024 вони звернулись до адміністратора центру надання адміністративних послуг в м.Соснівка п.Саїв з приводу оновлення даних військовозобов`язаних. Відповідно до заяви ОСОБА_1 прийшла на роботу о 08:35 год, до 10:00 год прийняла одну людину, після чого сказала, що приймати більше нікого не буде, зачинила перед мешканцями двері і пішла в невідомому напрямку. Вела при цьому себе хамовито, були психічні крики, тобто поведінка була такою, яка не відповідає етиці працівника, котрий працює з людьми. Мешканці, котрі звернулись зі скаргою просили провести службову перевірку.
Розпорядженням міського голови від 25.07.2024 № 230-р службове розслідування призначено для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністратора центру надання адміністративних послуг, до дисциплінарної відповідальності, утворено комісію з проведення службового розслідування. ОСОБА_1 роз`яснено права особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, визначені п.7 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 №950 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 № 691).
Під час засідання комісії 05.08.2024 ОСОБА_1 надала усні пояснення. Зазначила, що ОСОБА_2 не звертався до неї про надання послуг. Згодом надала письмову пояснювальну записку, яка була зачитана на комісії з проведення службового розслідування. На засідання комісії 07.08.2024. начальник центру надання адміністративних послуг
ОСОБА_3 надав характеристику ОСОБА_1 та на комісії надав пояснення щодо ситуації, яка склалась 27.06.2024 року. Службовим розслідуванням встановлено, що 27.06.2024 року під час прийому громадян у робочому кабінеті ОСОБА_1 з боку адміністратора центру надання адміністративних послуг ОСОБА_1 мали місце факти неетичної поведінки, створення нею завідомо конфліктних ситуацій, безпідставні звинувачення на адресу громадян. Вказані обставини негативно впливають на рівень культури, спілкування та поведінки в органах місцевого самоврядування, підривають авторитет органів і посадових осіб місцевого самоврядування.
Розпорядженням міського голови від 26.12.2014 №221/ос призначено ОСОБА_1 з 05 січня 2015 року на посаду адміністратора центру надання адміністративних послуг Червоноградської міської ради як переможця конкурсу з посадовим окладом згідно штатного розпису. 05.01.2015 року ОСОБА_1 склала присягу посадової особи місцевого самоврядування такого змісту: «Я, ОСОБА_1 , усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити громаді та народові України, неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, сприяти втіленню їх у життя, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, сумлінно виконувати свої посадові обов`язки». Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону є самостійною підставою для припинення служби в органах місцевого самоврядування. У посадовій інструкції адміністратора центру надання адміністративних послуг Червоноградської міської ради зазначено: «У своїй роботі адміністратор центру керується Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про запобігання корупції», «;Про адміністративні послуги», «Про дозвільну систему і сфері господарської діяльності», іншими законами України з питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України, іншими підзаконними нормативно-правовими Червоноградської міської ради, а також даною посадовою інструкцією».
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації; сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі; шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави. Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку виконавчого комітету Червоноградської міської ради усі працівники виконавчого комітету Червоноградської міської ради зобов`язані працювати чесно і сумлінно, дотримуватися трудової дисципліни, чесно виконувати усі розпорядження керівництва виконавчого комітету, а також обов`язки визначені посадовими інструкціями.
Згідно із Загальними правилами етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затвердженими наказом Національного агентства України з питань державної служби 05 серпня 2016 року № 158 (у редакції наказу Національного агентства України з питань державної служби від 28 квітня 2021 року № 72-21 зі змінами та доповненнями), державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування під час своїх посадових обов`язків зобов`язані неухильно дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, бути доброзичливими та ввічливими, дотримуватись високої культури спілкування, з повагою ставитись до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об`єднань громадян, інших юридичних осіб. Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування своєю поведінкою мають зміцнювати авторитет державної служби і служби в органах місцевого самоврядування, а також позитивну репутацію державних органів та органів місцевого самоврядування.
Відповідно до розпорядження міського голови від 06.03.2023 № 50/св «Про результати розгляду акту службового розслідування» ОСОБА_1 , адміністратору центру надання адміністративних послуг Червоноградської міської ради, вказано: під час виконання своїх посадових обов`язків неухильно дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, бути доброзичливою та ввічливою, дотримуватись високої культури спілкування, з повагою ставитись до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об`єднань громадян, інших юридичних осіб. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» особи, винні у порушенні законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, притягуються до цивільної, адміністративної або кримінальної відповідальності згідно із законом. Згідно з п.З Розділу І Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування керівники державних органів, органів місцевого самоврядування чи їх структурних підрозділів у разі виявлення чи отримання повідомлення про порушення цих Загальних правил в межах своєї компетенції відповідно до законодавства зобов`язані вжити заходів щодо припинення виявленого порушення, усунення його наслідків та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до п.6.9 посадової інструкції адміністратора центру надання адміністративних послуг Червоноградської міської ради адміністратор центру несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені посадовою інструкцією, бездіяльність, за порушення обмежень, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Загальних правил етичної поведінки державних службовців та осіб місцевого самоврядування, за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку і правил з охорони праці та протипожежної безпеки, за розголошення персональних даних, які стали відомі у зв`язку із виконанням посадових обов`язків.
Враховуючи вищевикладене, адміністратор Центру надання адміністративних послуг ОСОБА_1 порушила норми абзаців 5, 6 статті 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пункти 1, 2 Розділу ІІ Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби 05 серпня 2016 року № 158 (У редакції наказу Національного агентства України з питань державної служби від 28 квітня 2021 року № 72-21 зі змінами і доповненнями), підпункту 3.1 пункту 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку виконавчого комітету Червоноградської міської ради, підпункту 9 пункту 6 Посадової інструкції адміністратора Центру надання адміністративних послуг.
Висновок: Враховуючи заяву-скаргу ОСОБА_2 від 27.06.2024, пояснення ОСОБА_1 на засіданні комісії 05.08.2024, пояснювальну записку ОСОБА_1 від 05.08.2024, пояснення начальника центру надання адміністративних послуг ОСОБА_3 на засіданні комісії 07.08.2024 року, пояснення старости м. Соснівка Харчук І. Т., комісія встановила факти неетичної, некоректної поведінки ОСОБА_1 , неналежного виконання нею своїх обов`язків.
Комісія вбачає в діях ОСОБА_1 порушення обов`язків, встановлених ст. 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пункти 1, 2 Розділу ІІ Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби 05 серпня 2016 року № 158 (у редакції наказу Національного агентства України з питань державної служби від 28 квітня 2021 року № 72-21 зі змінами і доповненнями), підпункт 3.1 пункту 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку виконавчого комітету Червоноградської міської ради та неналежне виконання посадової інструкції адміністратора центру надання адміністративних послуг Червоноградської міської ради від 30 квітня 2024 року. Комісія вбачає підстави для застосування до ОСОБА_1 , адміністратора центру надання адміністративних послуг, дисциплінарного стягнення. Відповідно до статті 147 Кодексу законів про працю України, дисциплінарними стягненнями є догана або звільнення. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії враховують ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, і попередні вчинені проступки, стосовно якої проведено службове розслідування, а також розпорядження міського голови від 06.03.2023 № 50/св «Про результати розгляду акта службового розслідування», той факт, що неетична поведінка ОСОБА_1 та допущені нею порушення вже не вперше мали місце під час виконання службових обов`язків.
Комісія вважає за необхідне рекомендувати міському голові: 1. Застосувати до ОСОБА_1 , адміністратора центру надання адміністративних послуг, дисциплінарне стягнення у вигляді догани. 2. Звернути увагу ОСОБА_14 , адміністратора центру надання адміністративних послуг, що посадові особи місцевого самоврядування під час виконання своїх посадових обов`язків зобов`язані неухильно дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, бути доброзичливими та ввічливими, дотримуватись високої культури спілкування, з повагою ставитись до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об`єднань громадян, інших юридичних осіб».
09.08.2024 розпорядженням Червоноградського міського голови №273/св. Про результати розгляду акту службового розслідування було застосовано до ОСОБА_1 адміністратора центру надання адміністративних послуг, дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Позивач вважає дане розпорядження про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, таким, що прийняте з грубими порушеннями чинного законодавства, а тому звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що під час проведення дисциплінарного провадження відповідачем надано загальну оцінку виниклій ситуації щодо ОСОБА_1 . Ознак конкретного діяння, яке б підпадало під ознаки саме дисциплінарного проступку і мало б наслідком настання дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, матеріали службового розслідування не містять.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними з огляду на наступне.
Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначає Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-ІІІ від 07.06.2001 (далі Закон №2493-ІІІ).
Відповідно до статті 1 Закону № 2493-III служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Згідно з частина першою статті 2 Закону №2493-III посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції ( ч.ч.2, 3 ст. 7 Закону № 2493-III).
Відповідно до статті 8 Закону № 2493-III основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації; сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі; шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.
Згідно статті 19 Закону № 2493-III особливості дисциплінарної відповідальності посадових осіб місцевого самоврядування забезпечуються у порядку, передбаченому законом.
Етична поведінка державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування ґрунтується на принципах державної служби та служби в органах місцевого самоврядування, визначених Законами України «Про державну службу» і «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також загальних вимогах до поведінки цих осіб, визначених Законом України «Про запобігання корупції».
Статтею 38 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що посадові особи органів місцевого самоврядування під час виконання свої службових повноважень зобов`язані неухильно дотримуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами та підлеглими.
Відповідно до Наказу Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158 «Про Затвердження Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування» передбачено, що державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані виконувати свої посадові обов`язки якнайкраще, чесно і неупереджено, незважаючи на особисті ідеологічні, релігійні або інші погляди, не надавати будь-яких переваг та не виявляти прихильність до окремих фізичних чи юридичних осіб, громадських, політичних, релігійних організацій, а також не допускати ухилення від прийняття рішень та відповідальності за свої дії (бездіяльність) та рішення.
Відповідно до пункту 1 Розділу 1 Правил, ці Загальні правила є узагальненням стандартів етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, якими вони зобов`язані керуватися під час виконання своїх посадових обов`язків.
Ці Загальні правила ґрунтуються на положеннях Конституції України, законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, у сфері запобігання корупції і спрямовані на зміцнення авторитету державної служби та служби в органах місцевого самоврядування, репутації державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, а також на забезпечення інформування громадян про норми поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування стосовно них.
При прийнятті на державну службу або на службу в органи місцевого самоврядування особа ознайомлюється з цими Загальними правилами. Відмітка про таке ознайомлення додається до особової справи державного службовця чи посадової особи місцевого самоврядування.
Керівники державних органів, органів місцевого самоврядування чи їх структурних підрозділів у разі виявлення чи отримання повідомлення про порушення цих Загальних правил в межах своєї компетенції відповідно до законодавства зобов`язані вжити заходів щодо припинення виявленого порушення, усунення його наслідків та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності, а у випадках виявлення ознак кримінального або адміністративного правопорушення також поінформувати спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
За приписами Розділу ІІ Загальних правил №158 державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування при виконанні посадових обов`язків повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За правилами пункту 5 Розділу II Правил, державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування під час виконання своїх посадових обов`язків зобов`язані неухильно дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, бути доброзичливими та ввічливими, дотримуватись високої культури спілкування (не допускати використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації), з повагою ставитись до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об`єднань громадян, інших юридичних осіб, не проявляти свавілля або байдужість до їхніх правомірних дій та вимог.
Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування повинні запобігати виникненню конфліктів у стосунках з громадянами, керівниками, колегами та підлеглими.
Відповідно до пункту 8 Розділу II Правил, державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування мають дбати про авторитет державної служби і служби в органах місцевого самоврядування, а також про позитивну репутацію державних органів та органів місцевого самоврядування, що включає дотримання правил етикету, належного зовнішнього вигляду, забезпечення високої якості роботи, встановленого внутрішнього службового розпорядку.
Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 № 950 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 №691 (далі - Порядок № 950)).
Відповідно до абзацу третього пункту 1 Порядку №950 у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства може бути проведено службове розслідування.
Згідно пунктів 2-3, 5 Порядку №950 рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником органу, в якому працює особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особа, яка для цілей Закону прирівнюється до особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проведення службового розслідування (далі - особа, стосовно якої проводиться службове розслідування).
Рішенням щодо проведення службового розслідування визначаються голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, предмет і дата початку та закінчення службового розслідування.
Строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців. Керівник органу, за рішенням якого затверджено склад комісії з проведення службового розслідування, контролює роботу цієї комісії і у разі потреби дає обов`язкові для виконання доручення.
Пунктами 8-11 Порядку №950 визначено, що за результатами службового розслідування члени комісії складають акт.
Акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу в одному примірнику. Акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу в одному примірнику.
Перед поданням на розгляд керівника органу з актом службового розслідування ознайомлюється особа, стосовно якої проведено службове розслідування.
Про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повідомляється за день до ознайомлення із зазначеним актом.
Під час ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може висловити свої зауваження, які додаються до акта.
Особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повинна підписати акт службового розслідування, а у разі відмови особи підписати такий акт члени комісії складають відповідний акт, який додається до акта службового розслідування.
У разі відсутності під час підписання акта службового розслідування члена комісії причина його відсутності зазначається в акті.
Акт службового розслідування на вимогу особи, стосовно якої проведено службове розслідування, повинен розглядатися в її присутності.
За результатами розгляду акта службового розслідування керівник органу приймає у десятиденний строк з дати його надходження відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування.
За результатами службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може бути притягнута до відповідальності згідно із законодавством.
Рішення за результатами службового розслідування може бути оскаржено особою, стосовно якої проведено службове розслідування, згідно із законодавством.
Згідно частини 12 Порядку №950 за результатами службового розслідування комісія з проведення службового розслідування складає акт, у якому зазначаються: факти, які стали підставою для проведення службового розслідування, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), найменування посади, строк перебування на займаній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування (якщо службове розслідування проводилося стосовно особи); заяви, клопотання, пояснення щодо предмета службового розслідування; висновки службового розслідування, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, заходи, вжиті або запропоновані до його усунення, чи обставини, що знімають з особи, стосовно якої проведено службове розслідування, безпідставні звинувачення або підозру; обґрунтовані пропозиції про усунення виявлених порушень та притягнення (за наявності підстав) винних осіб до відповідальності згідно із законом.
У разі наявності обґрунтованих пропозицій про притягнення особи, стосовно якої проведено службове розслідування, до відповідальності комісія з проведення службового розслідування пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законом.
Під час визначення виду дисциплінарного стягнення комісія з проведення службового розслідування повинна враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку та заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу особи, стосовно якої проведено службове розслідування.
У разі виявлення ознак кримінального або адміністративного правопорушення комісія з проведення службового розслідування подає суб`єкту призначення або керівнику органу пропозицію про надіслання акта службового розслідування до відповідних органів досудового розслідування або органів, уповноважені особи яких мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення.
Члени комісії з проведення службового розслідування мають право викласти письмово свою окрему думку, яка додається до акта.
Частиною 13 Порядку №950 визначено, що Акт службового розслідування підписує голова, інші члени комісії з проведення службового розслідування, і він подається на розгляд суб`єкту призначення або керівнику органу в одному примірнику.
Перед поданням на розгляд суб`єкту призначення або керівнику органу з актом службового розслідування ознайомлюється особа, стосовно якої проведено службове розслідування.
Особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повинна бути належним чином (зокрема шляхом використання засобів мобільного зв`язку, електронної пошти або інших технічних засобів електронних комунікацій за наявними в особовій справі контактами) повідомлена про дату, час і місце ознайомлення з актом службового розслідування не пізніше ніж за день до ознайомлення із зазначеним актом.
Під час ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може висловити свої зауваження, які додаються до акта.
У разі коли під час ознайомлення з актом службового розслідування до нього не висловлено зауважень або особа, стосовно якої проведено службове розслідування, не прибула у визначений для ознайомлення час без поважних причин і не повідомила належним чином (зокрема шляхом використання засобів мобільного зв`язку, електронної пошти або інших технічних засобів електронних комунікацій за наявними в особовій справі контактами) комісію з проведення службового розслідування про причини своєї відсутності в день ознайомлення, акт службового розслідування вважається таким, що не має зауважень.
Особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повинна ознайомитися та проставити підпис і дату ознайомлення з актом службового розслідування, а в разі відмови особи ознайомитися та/або проставити підпис і дату ознайомлення з таким актом комісія з проведення службового розслідування складає про це відповідний акт.
У разі відсутності під час підписання акта службового розслідування члена комісії з проведення службового розслідування причина його відсутності зазначається в акті.
У разі коли службове розслідування проведено за фактом виявленого порушення, то акт за його результатами невідкладно після підписання подається суб`єкту призначення або керівникові органу.
Відповідно до частини 14 Порядку №950 Акт службового розслідування на вимогу особи, стосовно якої проведено службове розслідування, повинен розглядатися в її присутності.
За результатами розгляду акта службового розслідування суб`єкт призначення або керівник органу приймає в десятиденний строк з дати його надходження відповідне рішення.
На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
Статтею 139 КЗпП України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.
Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Частиною першою статті 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.
Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці (частина перша статті 148 КЗпП України).
Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Отже, в разі виявлення порушення працівником трудової дисципліни керівник, з урахуванням тяжкості вчиненого проступку, заподіяної ним шкоди, обставин, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника, оголошує наказом (розпорядженням) стягнення.
Перевіряючи правомірність оскаржуваного розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення до позивачки, як до посадової особи місцевого самоврядування, апеляційний суд  погоджується із висновками суду першої інстанції та зазначає наступне. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У цій справі, судом надається оцінка оскаржуваному рішенню відповідача, яке прийняте останнім саме з тих мотивів, що були предметом перевірки на підставі досліджених у справі доказів та з урахуванням доводів та заперечень сторін  саме щодо цих доказів та обставин.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є контроль за законністю прийняття рішень.
Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
У відповідності із вимогами частини другої статті 2 КАС України, має перевірити, чи прийнято таке рішення із дотриманням визначених цією нормою критеріїв, а саме: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як уже зазначалось вище та встановлено судом, 27.06.2024 мешканці міста Соснівка звернулися із заявою на ім`я міського голови, в якій просили прийняти міри до адміністратора центру надання адміністративних послуг ОСОБА_1 ,  зазначивши, що 27.06.2024 вони звернулись до адміністратора центру надання адміністративних послуг в м.Соснівка ОСОБА_1 щодо оновлення даних військовозобов`язаних. Вказали на факти неетичної, некоректної поведінки адміністратора центру надання адміністративних послуг ОСОБА_1 , та неналежного виконання нею своїх обов`язків.
25.07.2024 розпорядженням Червоноградського міського голови від 25.07.2024 №230-р «Про проведення службового розслідування» з метою проведення службового розслідування для вирішення питання про притягнення адміністратора центру надання адміністративних послуг ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за результатами розгляду заяви мешканців м. Соснівка.
09.08.2024 розпорядженням Червоноградського міського голови №273/св. «Про результати розгляду акту службового розслідування», яким за порушення обов`язків, встановлених ст. 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пункти 1, 2 Розділу ІІ Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби 05 серпня 2016 року № 158 (у редакції наказу Національного агентства України з питань державної служби від 28 квітня 2021 року № 72-21 зі змінами і доповненнями), підпункт 3.1 пункту 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку виконавчого комітету Червоноградської міської ради та неналежне виконання посадової інструкції адміністратора центру надання адміністративних послуг Червоноградської міської ради від 30 квітня 2024 року, застосовано до ОСОБА_1 , адміністратора центру надання адміністративних послуг дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Згідно п. 6.9 Посадової інструкції адміністратора Центру надання адміністративних послуг передбачена відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, бездіяльність; за порушення обмежень, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування; за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку і правил з охорони праці та протипожежної безпеки; за розголошення персональних даних, які стали відомі у зв`язку із виконанням посадових обов`язків.
Згідно Розділу III Правил внутрішнього трудового розпорядку, які були затверджені загальними зборами колективу ради 02.01.2002, та з якими позивач ознайомлена письмово 05.01.2013., усі працівники виконавчого комітету Червоноградської міської ради зобов`язані: працювати чесно і сумлінно, дотримуватись трудової дисципліни, своєчасно виконувати усі розпорядження керівництва виконавчого комітету, а також обов`язки визначені посадовими інструкціями; постійно вдосконалюватись на своїй посаді/роботі; підвищувати професійний рівень і ділову кваліфікацію посадовим особам; дотримуватись вимог з охорони праці, техніки безпеки та протипожежної безпеки; утримувати своє робоче місце у чистоті і порядку, не палити у службових приміщеннях; ефективно використовувати обчислювальну та оргтехніку, бережливо ставитись до майна, економити і раціонально витрачати матеріали, електроенергію та інші матеріальні цінності; володіти високим рівнем культури поведінки і спілкуванням з колегами по роботі; дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку та правил етики.
З матеріалів справи та зі змісту оскаржуваного розпорядження вбачається, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності були обставини щодо порушення позивачем етики працівника органу місцевого самоврядування.
Згідно акту службового розслідування, комісія прийшла до висновку, що 27.06.2024 під час прийому громадян у робочому кабінеті ОСОБА_1 з боку адміністратора центру надання адміністративних послуг ОСОБА_1 мали місце факти неетичної поведінки, створення нею завідомо конфліктних ситуацій, безпідставні звинувачення на адресу громадян.
Натомість Позивач заперечує той факт, що при спілкуванні з старостою м. Соснівки її поведінка не відповідала Правилам етичної поведінки посадових осіб місцевого самоврядування.
Дисциплінарний проступок це винне, протиправне діяння (бездіяльність), яке зазіхає на трудову дисципліну у відповідному організованому колективі (підприємство, установа) шляхом невиконання чи неналежного виконання своїх трудових обов`язків, за яке передбачене застосування дисциплінарних санкцій, що визначені у чинному законодавстві.
За такий дисциплінарний проступок як порушення правил етики комісія мала установити, зокрема, факт поведінки, що скомпрометувала звання працівника органу місцевого самоврядування, зашкодила репутації працівника органу місцевого самоврядування та авторитету органу, викликала негативний громадський резонанс.
Колегія суддів апеляційного суду  вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що оскаржуване розпорядження про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності не містить чіткого формулювання суті та обставин допущеного нею проступку, оскільки жодними доказами не доведено, яку шкоду нанесено авторитету органу, а також не встановлено конкретних фактів, які безсумнівно свідчать про вчинення позивачем дій, що порочать звання працівники органу місцевого самоврядування, та порушують правила етики.
В акті службового розслідування зазначено, що факти неетичної поведінки, створення нею завідомо конфліктних ситуацій, безпідставні звинувачення на адресу громадян з боку ОСОБА_1 негативно впливають на рівень культури, спілкування та поведінки в органах місцевого самоврядування, підривають авторитет органів і посадових осіб місцевого самоврядування.
Проте, з такого формулювання висновків комісії неможливо встановити: якими саме діями позивача порушено (та які конкретно) правила етики, вимоги нормативно-правових актів з цих питань, комісією не обґрунтовано причинно-наслідкового зв`язку між діями та наслідками, які настали, рішенням комісії не конкретизовано та не зазначено об`єктивну сторону складу дисциплінарного правопорушення.
Суд першої інстанції вірно зауважив, що комісією взагалі не надано оцінку причинам та умовам, що призвели до порушення, обставинам, за яких вчинено проступок, що вимагається Порядку №950. Зокрема, обставини, які зазначені ОСОБА_1 в пояснювальній записці від 05.08.2024, скерованій на ім`я Червоноградського міського голови комісія залишила поза увагою.
Судом першої інстанції в якості свідків були допитані особи, пояснення яких відображені в акті службового розслідування, а саме: начальник ЦНАП ОСОБА_3 та староста м. Соснівки Харчук І.Т.
Допитана в ході судового розгляду староста м. Соснівки ОСОБА_4 підтвердила обставини, викладені у поясненні до заяви мешканців м. Соснівка від 27.06.2024, зокрема про конфлікту ситуацію в присутності мешканців м. Соснівка, в якій ОСОБА_1 поводила себе неетично, принижувала ОСОБА_4 спочатку в своєму робочому кабінеті, а пізніше в робочому кабінеті старости. Однак на запитання суду, чи може ОСОБА_4 пояснити в чому саме полягала неетична поведінка ОСОБА_1 щодо громадян, ОСОБА_4 повідомила, що спілкуванням в підвищеному тоні і образами в її сторону.
Окрім того остання зазначила, що позивачка періодично відсутня на робочому місці у свій робочий час, охарактеризувала її, як особу відверто недоброзичливу з розв`язаними жестами і поведінкою, невмінням стримувати себе, нетактовністю, хамством по відношенню до людей, які приходили на прийом до адміністратора. Ствердила про велику кількість усних звернень про неетичну поведінку позивачки від мешканців, які надходили до неї, як до старости м. Соснівка протягом останнього року. Однак на запитання суду, чи була зафіксована неодноразова відсутність позивачки на робочому місці належним чином, чи звертались мешканці з письмовими заявами до ОСОБА_4 , остання повідомила, що зазначені порушення з боку ОСОБА_1 не фіксувались, письмові заяви мешканців відсутні.
Допитаний в ході судового розгляду безпосередній керівник позивачки начальник ЦНАП ОСОБА_3 , підтвердив пояснення, надані в ході службового розслідування для вирішення питання про притягнення адміністратора центру надання адміністративних послуг ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за результатами розгляду заяви мешканців м. Соснівка. Повідомив, що був проінформований про конфлікт, який виник 27.06.2024 між позивачкою та старостою м. Соснівка, однак прибути безпосередньо до віддаленого робочого місця адміністратора центру надання адміністративних послуг Червоноградської міської ради не мав можливості. Відповідно, про неетичну поведінку ОСОБА_1 в присутності мешканців йому стало відомо зі слів старости м. Соснівка ОСОБА_4 .
Також повідомив, що відносини ОСОБА_1 з працівниками ЦНАП та відвідувачами склалися недоброзичливі та напружені. У своїй роботі остання не дотримується загальновизнаних етичних норм поведінки, не дотримується стриманої культури спілкування. У 2023 році притягувалась до дисциплінарної відповідальності, однак на момент спірних правовідносин вважалась такою, що не мала дисциплінарного стягнення. На запитання суду, чи може він документально підтвердити факти неетичної поведінки ОСОБА_1 під час виконання нею обов`язків адміністратора центру надання адміністративних послуг, ОСОБА_3 надав зафіксовані звернення на гарячу лінію Червоноградської міської ради щодо порушень з боку ОСОБА_1 лише за 17.10.2018 та 18.10.2018.
Надаючи оцінку показав цих свідків, суд першої інстанції вірно висновував, що такі показання оцінює критично, оскільки покази свідка ОСОБА_3 ґрунтуються на інформації, отриманій від свідка ОСОБА_15 , а показання свідка ОСОБА_15 вказують на наявність особистих неприязних стосунків з позивачкою, однак не вказують на неетичну, некоректну поведінку ОСОБА_1 , неналежне виконання нею своїх обов`язків, які б підпадали під ознаки саме дисциплінарного проступку.
Разом з тим, зміст наданих пояснень вказаних свідків не надає відповідь на те, які саме дії вчинила позивачка як такі, що можливо б було кваліфікувати як порушення правил етики державного службовця.
Вірними є висновки суду першої інстанції про те, що в акті службового розслідування не зазначено, які саме конкретні дії вчинила позивачка, які стали підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, з конкретним зазначенням їх часу, місця та в чому саме вони виразилися.
Мешканці міста Соснівка, які звертались із скаргою, на засідання комісії з проведення службового розслідування не викликались, пояснення не надавали. 
Також на засідання комісії з проведення службового розслідування не викликався, не надавав пояснення і громадянин ОСОБА_12 , який за твердженням позивачки отримував адміністративні послуги в момент виникнення конфлікту між нею та старостою м. Соснівка, який мав місце 27.06.2024.
Аналізуючи обставини справи, суд зауважує, що відповідач повинен був надати докази та довести правомірність свого рішення, чого він не зробив. 
Суду не надано жодних доказів, які б підтверджували правильність прийнятого рішення, а саме фактів наявності в діях позивача дисциплінарного проступку. 
Сам факт наявності заяви громадян цього не підтверджує. Досліджені по справі докази підтверджували, що ОСОБА_1 щомісяця до застосування до неї догами преміювалася за сумлінне виконання своїх обов`язків. 
Допитані у справі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 таких доказів не навели і не могли навести, оскільки вони не були особами. які зверталися із скаргою на позивача.
Начальник ЦНАП взагалі не знав жодного факту неналежного виконання трудових обов`язків ОСОБА_1 , які б він бачив особисто. 
Інших належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, що виразилися у формі неетичної, некоректної поведінки ОСОБА_16 , неналежного виконання нею своїх обов`язків відповідачем не надано, а судом не встановлено.
Щодо доводів апелянта про те, що 27.06.2024 ОСОБА_1 замість приймати громадян покинула своє робоче місце пішла у невідомому напрямку, без будь-яких пояснень громадянам коли вона повернеться, то такі жодними доказами не підтверджені, оскільки відповідного  акту, яким встановлено  відсутність на робочому місці ОСОБА_1 відповідачем суду не було надано.
Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
При цьому, притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, можливо при наявності вини в діях особи чи бездіяльності, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою правопорушника.
Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що під час проведення дисциплінарного провадження відповідачем надано загальну оцінку виниклій ситуації щодо ОСОБА_1 . Ознак конкретного діяння, яке б підпадало під ознаки саме дисциплінарного проступку і мало б наслідком настання дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, матеріали службового розслідування не містять, тому оскаржуване розпорядження підлягає скасуванню, а адміністративний позов задоволенню.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України (заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Щодо витрат на правничу допомогу.
У відзиві позивача просить стягнути з апелянта витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень, які включають послуги адвоката з підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу та вказує, що  на підтвердження чого надає квитанцію про оплату таких послуг.
За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої статті 134 КАС України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження  витрат на правничу допомогу, позивачем надано Акт №04/05 від 4 травня 2025р., відповідно до якого на виконання умов Договору про надання правничої допомоги № 03/09 від 03.09.2024р. адвокатом Блонським М.А. надано Замовнику правничу допомогу, яка включає в себе наступні послуги по цивільній справі №380/18805/24 – підготовка відзиву на апеляційну скаргу – 5000 грн.
Також в акті зазначено, що  оплата за надані послуги здійснена Замовником згідно умов укладеного договору.
Водночас, доказів такої сплати Позивачкою до відзиву на апеляційну скаргу не долучено, у додатках така не вказана та відповідачу відповідно також не надіслана.
Таким чином, на думку колегії суддів, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу стягненню не підлягає 
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Шептицької міської ради Львівської області - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року у справі №380/18805/24 - без змін.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат  на правничу допомогу – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін	
Повний текст постанови складено 01.07.2025 у зв`язку із перебуванням головуючого судді Матковської З.М. у черговій щорічній відпустці з 16.06.2025 по 29.06.2025 включно; суддів Гінди О.М. та Ніколіна В.В. у черговій щорічній відпустці з 17.06.2025 по 30.06.2025 включно.