Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/294/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Гершкул І. М. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 року.                                                    м. Кропивницький

       Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі  секретаря судового засідання Волошиної Н.С., особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1  та його захисника-адвоката Данилюк В.М., а також особи, що склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення поліцейського Коваленка М.М., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2025, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2025 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Згідно постанови суд першої інстанції встановив, що 07.11.2024 о 11.55 год. ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автодорозі Н-14 на 62 км., з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, неприродня блідість шкіри обличчя, відмовився від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, чим порушено пункт 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП. 
Не погоджуючись з постановою суду захисник особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - адвокат Данилюк Н.В. просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказує на те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, та такою що підлягає скасуванню, яка ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи.
Вказує і на те, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові останнього від проходження огляду на стан сп`яніння. Підставою для проведення огляду на стан сп`яніння стало те, що він керував транспортним засобом із ознаками наркотичного сп`яніння. Поряд з цим, дата складання протоколу 07.11.2024 о 13:31:49 год. Крім того, міститься інформація, що об 11:55 годині ОСОБА_1 нібито керував з ознаками наркотичного сп`яніння. Проте, відеозапис натомість містить перші кадри о 13:03 годині.
Наявні у матеріалах справи відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції спростовують цей факт - тому що зокрема о 13:10, 13:26, 13:42 годині 07.11.2024 ОСОБА_1 погоджується поїхати для огляду на стан наркотичного або іншого сп`яніння. Після такої згоди працівник поліції зазначав, що у випадку, якщо вони поїдуть до медичного закладу, авто ОСОБА_1 буде евакуйовано на штрафмайданчик, і той буде змушений сплатити вартість такої евакуації та зберігання автомобіля. На пропозицію ОСОБА_1 стосовного того, що автомобіль забере його інший водій, працівник поліції відповів відмовою, хоча саме така процедура передбачена ч. 7 ст. 266 КУпАП. Зокрема, на відеозапису о 13:16 годині поліцейський вказує дослівно «машина остається евакуатор забере, така процедура». При цьому вказана процедура повторювалася декілька разів, у відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції робилися перерва, аж поки ОСОБА_1 не відмовився від проходження огляду, що надало можливість його знайомому на підставі розписки забрати транспортний засіб.
Тобто, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, ним було вчинене внаслідок часткового підбурювання із сторони поліцейських, а тому не може бути притягнутий до відповідальності за цією статтею.
Вказує і на безпідставність зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 адже правил дорожнього руху він не порушував.
Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1 , та його захисника-адвоката Данилюк Н.В., які просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, вивчивши матеріали адміністративної справи, допитавши особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дотримався.
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 168158 від 07.11.2024(а.с.4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5) та на відеозаписи даної події (а.с.11).
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із такого.
Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції.
У пункті 4 розділу I цієї Інструкції зазначено ознаки наркотичного чи іншого сп’яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Згідно з п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.
Згідно з п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Також, пунктом 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Також, зі змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що об’єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп’яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 168158 від 07.11.2024, вбачається, що працівниками поліції у провину водію ОСОБА_1 поставлено те, що останній 07.11.2024 року о 11.55 год. керував автомобілем Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автодорозі Н-14 на 62 км., з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, неприродня блідість шкіри обличчя, та відмовився від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.   (а.с.4)
Допитаний у апеляційному суді ОСОБА_1 щодо якого складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення пояснив, що 07.11.2024 він їхав з м. Кропивницького, обминав блокпост. На передньому пасажирському сидінні сиділа його дитина. Він виїхав на дорогу біля поля та продовжував рух. Його зупинили працівники поліції, з тих підстав, що на передньому пасажирському місці сидить дитина, потім почали говорити про не пристебнутий ремінь безпеки. Працівники поліції проводили огляд його автомобіля, також попросили, щоб він виклав вміст своїх кишень, що він і зробив. В його речах був згорток з коноплею. Після цього, працівники поліції почали вказувати, що вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння, хоча він не вживав наркотики. На пропозицію пройти такий огляд в лікарні він погодився, але попросив, щоб автомобіль та його дитину забрав хтось зі знайомих водіїв, на що працівники поліції йому відмовили вказавши, що автомобіль заберуть евакуатором на штрафний майданчик. Працівники поліції психологічно тиснули на нього, внаслідок чого він відмовився проходити огляд у лікарні. Після цього йому дозволили, щоб інший водій забрав його автомобіль та дитину.
Допитаний у апеляційному суді поліцейський ОСОБА_2 , який склав протокол про адміністративне правопорушення повідомив суду, що час моменту зупинки автомобіля ОСОБА_1 та час зафіксований на відеозаписі співпадають. Проте, на питання захисника пояснити чому ОСОБА_1 у протоколі поставлено у провину час керування 11.55 год, а час зафіксований на відеозаписі коли було зупинено автомобіль ОСОБА_1 о 13.03 год., пояснити не зміг. Вказав, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений в полі, однак прив`язку до місця вчинення адміністративного правопорушення, він зазначив автодорогу Н-14 на 62 км, яка проходить неподалік від місця зупинки даного водія.
З долученого до матеріалів цієї справи відеозаписуподії від 07.11.2024 який перевірено судом апеляційної інстанції на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан алкогольного сп’яніння та її відповідність вимогам закону, встановлено, що DVD-R диск містить в собі окремі відеофайли. Зокрема, з відеореєстратора працівників поліції зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки його транспортного засобу працівниками поліції. Наявні у матеріалах справи відеозаписи містять кадри зупинки транспортного засобу саме о 13:03 годині 07.11.2024. 
З матеріалів справи вбачається, що датою складання протоколу стосовно ОСОБА_1 є 07.11.2024 о 13:31 год. Поряд з цим, ОСОБА_1 поставлено у провину те, що останній керував цього дня транспортним засобом з ознаками наркотичного сп’яніння в11:55 годині.
У даному випадку, матеріалами справи, а саме відеозаписами вказаної події не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 07.11.2024, в час та місце, які зазначені у протоколі, що є об’єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що суд не вправі вийти за межі тих фактичних обставин, які були встановлені протоколом про вчинення адміністративного правопорушення. Якщо викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист особи та принципу рівності сторін процесу.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 заява № 926/08), на переконання апеляційного суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати на співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тож, апеляційний суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв’язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.
За таких обставин, дослідивши наявні матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1   вимог п. 2.5 ПДР України, та відповідно, наявність в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у даній справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв’язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд не вбачає належним чином доведеної вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
За таких обставин, апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Данилюк В.М. слід задовольнити, постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв’язку з відсутністю в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення. 
Керуючись п. 1 ст. 247, п. 2 ч. 8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1 – адвоката Данилюк Н.В. – задовольнити, а постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2025 про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати і на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження по даній справі відносно  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду Ремез П.М.