ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року	Львів	Справа № 460/6297/24 пров. № А/857/5235/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :
головуючого судді :                                                  Кухтея Р.В.,
суддів :                                                                      Гуляка В.В., Шевчук С.М.,
з участю секретаря судового засідання :                     Демидюк О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року (ухвалене головуючою-суддею Гудимою Н.С., час ухвалення рішення 16 год 04 хв у м. Рівне, повний текст судового рішення складено 31 грудня 2024 року) у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування рішень,
                                                    в с т а н о в и в :
У червні 2024 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" (далі - АТ "ОГС "Рівнегаз", Товариство, позивач) звернулося в суд із адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор, комісія, відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати постанову НКРЕКП №967 від 22.05.2024 "Про застосування санкцій до АТ "ОГС "Рівнегаз" за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу та порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу", розпорядження відповідача №147-р від 22.05.2024 "Про усунення порушень АТ "ОГС "Рівнегаз".
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 позовні вимоги були задоволені повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, НКРЕКП подала апеляційну скаргу, в якій через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити АТ "ОГС "Рівнегаз" у задоволенні позовних вимог повністю. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що мотивувальна частина оскаржуваного рішення не міститься мотивованої оцінки аргументів позивача та НКРЕКП відносно порушень АТ "ОГС "Рівнегаз" вимог законодавства, які були виявлені НКРЕКП та зокрема, якими Ліцензіат мотивував власні позовні вимоги. У спростування висновків суду першої інстанції про те, що перевіркою не встановлено запровадження АТ "ОГС "Рівнегаз" таких організаційних заходів, прийняття таких внутрішніх нормативно-правових актів чи регламентів, які б не відповідали чи суперечили положенням та вимогам Закону України "Про ринок природного газу", Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, чи відсутності таких, які регламентують виконання визначених законом, вищенаведених основних функцій Оператора ГРМ, зазначає, що висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.03.2021 по справі №640/20494/19, не є релевантними до спірних правовідносин, які сформовані на підставі аналізу норм законів України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та "Про ліцензування видів господарської діяльності", при цьому, судом було встановлено, що Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не є нормативно-правовим актом у сфері нафтогазового комплексу. Водночас, на АТ "ОГС "Рівнегаз" було накладено санкцію за порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов, а не за недотримання Товариством вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду у сфері господарювання". З 29.12.2019 дія Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та з 29.02.2020 дія Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" не поширюються на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, а отже, до НКРЕКП у межах розглядуваного спору не можуть бути застосовані як релевантні висновки Верховного Суду у справі №640/20494/19. Скаржник наголошує на необхідності врахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 02.11.2022 по справі №260/2484/21, у яких аналізувалась позиція Верховного Суду, викладена по справі №640/20494/19. З урахуванням вказаної правової позиції Верховного Суду, вимоги до провадження ліцензіатом господарської діяльності з постачання природного газу згідно п.2.1 гл.2 Ліцензійних умов стосуються не всіх без винятку "інших нормативноправових актів та нормативних документів", а лише тих, які безпосередньо стосуються господарської діяльності з постачання природного газу. Крім того, ні в Акті перевірки №179, ні в оспорюваній постанові порушення п.2.1 Ліцензійних умов не фіксувалось. Висновки суду, щодо дотримання п.2.1 Ліцензійних умов позивачем свідчить про невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні обставинам справи. Отже, висновки суду першої інстанції щодо нібито дотримання позивачем п.2.1 Ліцензійних умов є безпідставними, оскільки порушення в даній частині відсутні і суд вийшов за межі позовних вимог.
НКРЕКП наголошує на порушенні позивачем вимог п.п.27 п.2.2 гл.2 Ліцензійних умов у частині здійснення розрахунків із оператором газотранспортної системи за надані послуги транспортування у строки та на умовах, визначених договорами транспортування природного газу, оскільки в розумінні вимог Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", включення суб`єкта ринку природного до Реєстру не свідчить про автоматичне припинення зобов`язань за раніше укладеними договорами транспортування природного газу, зокрема і в частині розрахунків за надані послуги.
Також вважає помилковими та безпідставними доводи позивача про відсутність порушень вимог п.п.6 п.2.5 гл.2 Ліцензійних умов у частині укладання актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін з суміжними суб`єктами ринку природного газу, у тому числі зі споживачами, з огляду на те, що станом на 31.12.2023 залишаються не оформленими акти розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін із споживачами у кількості 7631 од. Посилання позивача та висновки суду першої інстанції про те, що Ліцензіатом постійно вживаються всі можливі заходи та проводиться роз`яснювальна робота щодо необхідності укладання актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, не спростовують факту вчинення ним відповідного порушення та не є такими, що підтверджуються відповідними доказами.
Крім того, НКРЕКП наголошує на недотриманні позивачем вимог п.1 ч.1 ст.6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" у частині забезпечення встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких використовується природний газ та зазначає, що незабезпечення встановлення лічильників газу 1622 споживачам, свідчить про порушення вказаної норми Закону в частині забезпечення встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких використовується природний газ.
Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Позивач, в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає за можливе провести апеляційний розгляд за його відсутності сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Оберишин В.З., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Як видно з матеріалів справи, у період з 23.03.2024 по 23.04.2024 НКРЕКП було проведено планову виїзну перевірку дотримання АТ "ОГС "Рівнегаз" вимог законодавства та ліцензійних умов з розподілу природного газу, за результатами складено акт №179 від 23.04.2024.
22.05.2024 на підставі вказаного акта перевірки, відповідачем прийнято постанову №967 "Про застосування санкцій до АТ "Рівнегаз" за порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання", якою на позивача накладено штраф у розмірі 740979 грн.
Згідно оспорюваної постанови АТ "Рівнегаз" порушило вимоги законодавства та главу 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 201 від 16.02.2017, а саме: п.1 ч.1 ст. 6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" (далі - Закон) у частині забезпечення встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення - до 01 січня 2012 року, для підігріву води та приготування їжі - до 01 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 01 січня 2023 року, Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГРМ), а саме: п.1 гл.5 розділу IV у частині обов`язку виконувати затверджений Регулятором план розвитку в повному обсязі відповідно до запланованих етапів, обсягів робіт у кількісному вираженні та обсягів фінансування у вартісному вираженні, абз.8 п.2 гл.2 розділу V у частині визначення Оператором ГРМ за відсутності зауважень до поданих документів або після їх усунення типу приєднання замовника протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви про приєднання (або дати усунення зауваження) на підставі даних опитувального листа, поданих документів та параметрів місця забезпечення потужності і точки приєднання та у цей самий строк надання йому (у визначений в опитувальному листі спосіб) дозволу на приєднання, проєкту договору на приєднання, проєкту технічних умов приєднання та відповідних рахунків щодо їх оплати, п.15 гл.2 розділу V у частині забезпечення Оператором ГРМ функціонування електронних сервісів надання послуги з приєднання, які мають забезпечити взаємодію та документообіг між замовником та оператором газорозподільної системи у процесі приєднання, інформування замовника про стан надання послуги з приєднання та забезпечити відображення інформації про поточний стан виконання відповідних організаційних та технічних заходів, які здійснюються для надання послуги з приєднання замовнику, із зазначенням очікуваних та граничних строків їх виконання; гл.2 Ліцензійних умов, а саме: пункт 2.2:  пп.16 у частині використання коштів, отриманих за рахунок надання послуг розподілу природного газу, передбачених структурою тарифу (річної планованої тарифної виручки), у визначеному розмірі та за цільовим призначенням, пп.21 у частині виконання плану розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років, зокрема Плану розвитку газорозподільної системи на 2023 - 2032 роки газорозподільного підприємства АТ "Рівнегаз", затвердженого постановою НКРЕКП від 19 грудня 2022 року № 1709 (далі - План розвитку на 2023 - 2032 роки), пп.23 у частині обов`язку ліцензіата сплачувати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, внески на регулювання, що визначаються НКРЕКП, пп.27 у частині здійснення розрахунків із оператором газотранспортної системи за надані послуги у строки та на умовах, визначених договором транспортування природного газу, пп.29 у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП, пп.30 у частині надання до НКРЕКП документів, інформації та звітності, що містять достовірні дані, необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень, в обсягах та у строки, встановлені НКРЕКП (але не менш як протягом 10 робочих днів, крім запитів під час здійснення заходів державного нагляду (контролю)), пп.31 у частині виконання рішень НКРЕКП у строки, встановлені відповідними рішеннями та чинним законодавством, а саме: абзацу другого пункту 1, абзаців другого та третього пункту 3, пункт 4 розпорядження НКРЕКП № 193-р від 18.07.2023 "Про усунення порушень АТ "Рівнегаз" (далі - Розпорядження № 193-р); п. 2.5, а саме: пп.6 у частині укладання актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін з суміжними суб`єктами ринку природного газу, у тому числі із споживачами, пп.8 у частині забезпечення періодичної повірки (у тому числі демонтажу, транспортування, монтажу та ремонту) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, за власний рахунок незалежно від того, чи є ліцензіат власником лічильника.
Також даною постановою застережено АТ "Рівнегаз" щодо недопущення надалі недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, та порушення Ліцензійних умов, а саме:
Кодексу ГРМ:
п.1 гл.5 розділу IV у частині обов`язку виконувати затверджений Регулятором план розвитку в повному обсязі відповідно до запланованих етапів, обсягів робіт у кількісному вираженні та обсягів фінансування у вартісному вираженні,
абз.8 п.2 гл.2 розділу V у частині визначення Оператором ГРМ за відсутності зауважень до поданих документів або після їх усунення типу приєднання замовника протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви про приєднання (або дати усунення зауваження) на підставі даних опитувального листа, поданих документів та параметрів місця забезпечення потужності і точки приєднання та у цей самий строк надання йому (у визначений в опитувальному листі спосіб) дозволу на приєднання, проєкту договору на приєднання, проєкту технічних умов приєднання та відповідних рахунків щодо їх оплати;
п.2.2 глави 2 Ліцензійних умов, а саме:
пп.23 у частині обов`язку ліцензіата сплачувати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, внески на регулювання, що визначаються НКРЕКП,
пп.29 у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП,
пп.30 у частині надання до НКРЕКП документів, інформації та звітності, що містять достовірні дані, необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень, в обсягах та у строки, встановлені НКРЕКП (але не менш як протягом 10 робочих днів, крім запитів під час здійснення заходів державного нагляду (контролю)).
Крім того, 22.05.2024 НКРЕКП прийнято розпорядження № 147-р "Про усунення порушень АТ "Рівнегаз"", яким позивача зобов`язано усунути порушення пп.2.2 гл.2 Ліцензійних умов  провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, а саме: 
пп.27 у частині здійснення розрахунків із оператором газотранспортної системи за надані послуги у строки та на умовах, визначених договором транспортування природного газу,
пп.29 у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП,
пп.30 у частині надання до НКРЕКП документів, інформації та звітності, що містять достовірні дані, необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень, в обсягах та у строки, встановлені НКРЕКП (але не менш як протягом 10 робочих днів, крім запитів під час здійснення заходів державного нагляду (контролю)),
пп.31 у частині виконання рішень НКРЕКП у строки, встановлені відповідними рішеннями та чинним законодавством, а саме: абзацу другого пункту 1, абзаців другого та третього пункту 3, пункт 4 розпорядження НКРЕКП від 18 липня 2023 року № 193-р "Про усунення порушень АТ "Рівнегаз" (далі - Розпорядження № 193-р), для чого у строк до 01.07.2024:
надати до НКРЕКП пояснення щодо розбіжностей даних, зазначених в Акті №179, а саме:
щодо стану розрахунків АТ "Рівнегаз", зокрема з ТОВ "Йе енергія" та НАК "Нафтогаз України" за отриманий у 2023 році природний газ, з інформацією, наданою Товариством у формі звітності №8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) "Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахупків" за січень - грудень 2023 року, та у разі необхідності надати уточнену звітність за цією формою,
щодо первісної та залишкової вартості інших активів (станом на 01.01.2023 та на 31.12.2023) та протяжності газопроводів, які є на балансі (в обслуговуванні), кількості газорегуляторних пунктів та шафових регуляторних пунктів газу станом на 31.12.2023, з інформацією, наданою Товариством у формі звітності №8а-НКРЕКП-газ-моніторинг (річна) "Звіт про забезпечення доступу та приєднання до газорозподільної системи" за 2022 - 2023 роки, та у разі необхідності надати уточнену звітність за цією формою,
щодо протяжності розподільних газопроводів, які є на балансі (в обслуговуванні) Товариства, у тому числі високого, середнього та низького тиску з інформацією, наданою Товариством у формі звітності №8а-НКРЕКП-газ-моніторинг (річна) "Звіт про забезпечення доступу та приєднання до газорозподільної системи" за 2023 рік, та у разі необхідності надати уточнену звітність за цією формою,
щодо інформації, зазначеної в скоригованій формі звітності №8б-НКРЕК-газ-моніторинг "Звіт про застосування тарифів на послуги розподілу природного газу" за ІІ і IV квартали 2023 року з інформацією, зазначеною Товариством у скоригованій формі звітності №8г-НКРЕКП-газ-моніторинг "Звіт про застосування тарифів на послуги розподілу природного газу" за 2023 рік у рядках 6 "Капітальні інвестиції, усього" і 6.4 "інші" розділу 1 "Фінансово-економічні результати діяльності підприємства", та у разі необхідності надати уточнену звітність за цією формою;
сплатити компенсацію одному споживачу за недотримання Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 21 вересня 2017 року №1156, про що повідомити НКРЕКП;
здійснити розрахунки із оператором газотранспортної системи за надані у 2023 році послуги транспортування, зокрема погасити заборгованість перед ТОВ "Оператор ГТС України";
усунути порушення вимог абзацу другого пункту 3 Розпорядження №193-p, про що повідомити  НКРЕКП  та сектор НКРЕКП у Рівненській області з наданням належним чином завірених копій підтвердних документів.
Пунктом 2 вказаного розпорядження зобов`язано AT "Рівнегаз передати ТОВ "Газорозподільні мережі України" кошти невиконання заходів інвестиційної програми 2023 року (Плану розвитку газорозподільної системи на 2023 - 2032 роки газорозподільного підприємства АТ "Рівнегаз", затвердженого постановою НКРЕКП від 19.12.2022 №1709 (далі -План розвитку на 2023 - 2032 роки)) на загальну суму 13973,5 тис. грн (без ПДВ).
Пунктом 3 розпорядження АТ "Рівнегаз" зобов`язано направити у термін до 31 грудня 2024 року додатково отримані кошти в сумі 150818,4 тис. грн (без ПДВ) за провадження діяльності з розподілу природного газу за 2023 рік на погашення заборгованості (за її наявності) перед ТОВ "Оператор ГТС України", ТОВ ГК "Нафтогаз України", АТ "НАК "Нафтогаз України", АТ "УКРТРАНСГАЗ", а саме: недоотриману тарифну виручку за 2023 рік у сумі 24200,5 тис. грн (без ПДВ): економію за елементами витрат річної тарифної виручки в сумі 153498,1 тис. грн (без ПДВ); економію при 100 % виконання заходів інвестиційної програми 2023 року (Плану розвитку на 2023 - 2032 роки) в сумі 8014,4 тис. грн (без ПДВ); профінансовані заходи інвестиційної програми 2023 року (Плану на 2023 - 2032 роки) до моменту її затвердження на суму розвитку 13506,4 тис. грн (без ПДВ).
Вважаючи зазначені постанову №967 та розпорядження №147-р від 22.05.20204 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що перевіркою не встановлено запровадження АТ "ОГС "Рівнегаз" таких організаційних заходів, прийняття таких внутрішніх нормативно-правових актів чи регламентів, які б не відповідали чи суперечили положенням та вимогам Закону України "Про ринок природного газу" №329-VIII від 09.04.2015 (далі - Закон №329-VIII), Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, чи відсутності таких, які регламентують виконання визначених законом, вищенаведених основних функцій Оператора газорозподільних мереж (далі - Оператор ГРМ), оскільки норма п.2.1 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу є загальною нормою, яка передбачає загальний, тобто не виключний перелік законодавчих актів, якими Оператори ГРМ керуються у своїй діяльності. Стосовно доводів відповідача про заборгованість АТ "ОГС "Рівнегаз" перед оператором газотранспортної системи та порушення Товариством п.п.27 п.2.2 гл.2 Ліцензійних умов, суд зазначив, що заборгованість АТ "ОГС "Рівнегаз" перед ТзОВ "Оператор ГТС України" виникла у зв`язку із перевищенням фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, передбаченою тарифом на розподіл природного газу, встановленим НКРЕКП. Оскільки, зазначена в акті перевірки заборгованість виникла не з вини АТ "ОГС "Рівнегаз", а також у зв`язку із тим, що вона підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" №1639-ІХ від 14.07.2021 (далі - Закон №1639-ІХ), суд вважав, що оспорювана постанова в частині зазначення порушення АТ "ОГС "Рівнегаз" п.п.27 п.2.2 гл.2 Ліцензійних умов та п.п.16 п.2.2 гл.2 Ліцензійних умов, є протиправною. Крім того, суд врахував, що в акті перевірки №179 в розділі щодо розрахунків з ТзОВ "Оператор ГТС України" за послуги з врегулювання небалансів вказано, що "ОГС "Рівнегаз" впродовж 2023 року не отримувало від ТзОВ "Оператор ГТС України" послуг з врегулювання небалансів, а проводилось лише врегулювання заборгованості за минулі періоди. Основною причиною невиконання Плану розвитку за 2023 рік в грошовому еквіваленті відносно джерел фінансування амортизаційні відрахування полягало в суттєвому зниженні закупівельної ціни на матеріали, зокрема поліетиленові труби, сталеві труби, поліетиленові фітинги, сталеві крани та засувки, ШГРП, ГРУ та ВППС (підпункту 21 у частині виконання плану розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років, зокрема Плану розвитку на 2023 - 2032 роки). Причиною невиконання Плану розвитку за 2023 рік в грошовому еквіваленті - відносно джерел фінансування амортизаційні відрахування полягає в суттєвому зниженні закупівельної ціни на матеріали, зокрема поліетиленові труби, сталеві труби, поліетиленові фітинги, сталеві крани та засувки, ШГРП, ГРУ та ВППС; у розрізі джерела фінансування витрати на заміну індивідуальних лічильників зменшення вартості робіт та матеріалів; - у розрізі джерела фінансування витрати на обмінний фонд лічильників та витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу (заміна, обмінний фонд) є зменшення вартості побутових лічильників; -  у розрізі джерела прибуток на виробничі  інвестиції та за рахунок економії коштів попередніх періодів є зниження закупівельної ціни на матеріали відносно затвердженої Планом розвитку, зокрема на регулятори тиску газу, сталеві труби, сталеві крани, ШГРП, анодні заземлювачі та ВППС. Крім того, Товариство з різних причин, в тому числі фінансових, не придбало 10 од. автотранспортної техніки, 42 од. ІТ техніки та комплект малої механізації до стоп-системи Ravetti. Відтак, у даному випадку від незалежних від Товариства причин та зменшенням у грошовому еквіваленті виконання Плану розвитку на 2023 рік не може вважатись порушенням ліцензійних умов. АТ "ОГС "Рівнегаз" в даному випадку ніяким чином не порушило прав та інтересів споживачів, а укладення актів розмежування можливе виключно після усунення обставини, які спричинили такі дії, та не залежало від волі позивача.
Щодо невиконання АТ "ОГС "Рівнегаз" п.1 ч.1 ст.6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" №3533-VI від 16.06.2011 (далі - Закон №3533-VI) у частині забезпечення встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується : комплексно, у тому числі для опалення - до 01.01.2012, для підігріву води та приготування їжі - до 01.01.2016, тільки для приготування їжі - до 01.01.2023 року, суд зазначив, що АТ "ОГС "Рівнегаз" надавалось пояснення, що на кінець звітного періоду лише у 1622 споживачів відсутні індивідуальні лічильники газу і в яких відповідно тимчасово припинено розподіл природного газу та які переведені на граничні норми споживання.
Щодо порушення п.15 гл.2 розділу V Кодексу ГРС, у частині забезпечення Оператором ГРМ функціонування електронних сервісів надання послуги з приєднання, які мають забезпечити взаємодію та документообіг між замовником та оператором ГРС у процесі приєднання, інформування замовника про стан надання послуги з приєднання та забезпечити відображення інформації про поточний стан виконання відповідних організаційних та технічних заходів, які здійснюються для надання послуги з приєднання замовнику, із зазначенням очікуваних та граничних строків їх виконання, суд звернув увагу на наявні прогалини у прийнятих НКРЕКП нормативно-правових актах, методиках та інших регуляторних документах, які не усунуті до сьогодні, що позбавляє Товариство можливості запровадити необхідні електронні сервіси, а отже відсутні вина у його діях та порушення ліцензійних умов. Таким чином, АТ "ОГС "Рівнегаз" виконало обов`язок щодо приєднання споживачів природного газу відповідно до порядку, який затверджений на підприємстві та з об`єктивних причин не мало можливості запровадити відповідні електронні сервіси.
Стосовно доводів відповідача про невиконання Товариством оспорюваного розпорядження в частині усунення порушень підпункту 8 у частині забезпечення періодичної повірки (у тому числі демонтажу, транспортування, монтажу та ремонту) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, за власний рахунок незалежно від того, чи є ліцензіат власником лічильника, суд врахував, що постановою Кабінету Міністрів України №412 від 05.04.2022 "Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану" (далі - Постанова №412) було визначено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях. Лише постановою Кабінету Міністрів України №440 від 07.04.2023 (далі - Постанова №440) для жителів неокупованих територій і у населених пунктах, де не ведуться бойові дії було відновлено проведення періодичної повірки лічильників (забезпечується протягом трьох місяців після закінчення опалювального періоду). При цьому, АТ "ОГС "Рівнегаз" у 2023 році не допускало порушення саме ліцензійних умов провадження діяльності з розподілу природного газу та не дивлячись на запровадження воєнного стану забезпечувало дотримання всіх прав споживачів у повній мірі. Будь-яких доказів протилежного відповідачем суду не надано, матеріали справи не містять та судом не здобуто.
Оскільки судом визнано протиправною та скасовано оспорювану постанову, то вимогу про визнання протиправним та скасування оспорюваного розпорядження, яка є похідною від неї, суд також задовольнив.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Згідно п.7 ч.1 ст.1 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" №222-VIII від 02.03.2015, орган ліцензування - це орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, або уповноважений законом державний колегіальний орган.
У спірних правовідносинах таким органом є відповідач - НКРЕКП (Регулятор), правовий статус якої, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначаються Законом України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" №1540-VIII від 22.09.2016 (далі - Закон №1540-VIII).
Відповідно до ст.1 Закону №1540-VIII, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі Регулятор, НКРЕКП), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.
Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.
Статтею 3 Закону №1540-VIII передбачено, що Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.
Відповідно до п.11-12 ч.1 ст.17 Закону №1540-VIII для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор здійснює, зокрема: 11) контроль додержання ліцензіатами законодавства у відповідній сфері регулювання і ліцензійних умов провадження господарської діяльності та вживає заходів до запобігання порушенням ліцензійних умов; 12) розглядає справи про порушення ліцензійних умов, а також справи про адміністративні правопорушення і за результатами розгляду приймає рішення про застосування санкцій, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом, приймає у межах своєї компетенції рішення про направлення до відповідних державних органів матеріалів про виявлені факти порушення законодавства.
За правилами ч.1 ст.19 Закону №1540-VIII Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.
Частинами 2 та 3 цієї ж статті передбачено, що перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора. Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.
Згідно ч.4 цієї статті під час здійснення державного контролю Регулятор має право:
-вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог цього Закону та законів, що регулюють діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, і ліцензійних умов;
-фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу;
-вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;
-призначати експертизу, одержувати пояснення, у тому числі працівників суб`єкта господарювання, довідки, копії документів, відомості з питань, що виникають під час державного контролю;
-приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення про усунення виявлених порушень;
-накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом;
-за результатами перевірки або моніторингу приймати рішення про встановлення (зміну) тарифів на товари (послуги) суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та внесення змін до відповідних інвестиційних програм.
Частиною ч.5 ст.19 Закону №1540-VIII передбачено, що за результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки. Один примірник акта про результати перевірки передається суб`єкту господарювання, діяльність якого перевірялася, або уповноваженій ним особі. У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи прийняти акт про результати перевірки такий акт надсилається суб`єкту господарювання рекомендованим листом протягом п`яти робочих днів з дня підписання акта членами комісії з перевірки.
Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки.
У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.
Акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта господарювання, діяльність якого перевірялася, підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора до розгляду акта на засіданні Регулятора.
Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону №1540-VIII планові перевірки суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, проводяться не частіше одного разу на рік відповідно до річних планів, які затверджуються Регулятором до 1 грудня року, що передує плановому, та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті.
План здійснення заходів державного контролю на відповідний плановий період оприлюднюється на офіційному веб-сайті Регулятора не пізніш як за п`ять днів до початку відповідного планового періоду.
Планова виїзна перевірка проводиться за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за 10 днів до дня його початку.
Строк проведення планової виїзної перевірки не може перевищувати 15 робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - п`яти робочих днів.
У разі великих обсягів перевірки за рішенням Регулятора строк проведення планової виїзної перевірки може бути збільшений до 20 робочих днів, а для суб`єктів малого підприємництва - до семи робочих днів із внесенням відповідних змін до посвідчення на проведення перевірки.
Щорічно, до 1 червня, Регулятор готує звіт про виконання річного плану державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, за попередній рік, який включається до річного звіту про діяльність Регулятора та підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора.
Згідно ч.1 ст. 19 Закону №1540-VIII рішення Регулятора про застосування санкцій за порушення ліцензійних умов, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг може бути прийнято протягом 30 днів з дня виявлення порушення Регулятором.
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону №1540-VIII суб`єкти господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, несуть відповідальність за правопорушення у сферах енергетики та комунальних послуг, визначені законами України "Про природні монополії", "Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу", "Про ринок електричної енергії", "Про ринок природного газу", "Про трубопровідний транспорт", "Про теплопостачання", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг", "Про енергетичну ефективність" та іншими законами, що регулюють відносини у відповідних сферах.
Відповідно до ч.2 ст.22 Закону №1540-VIII за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді: 1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; 2) накладення штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.
Частиною 4 ст.22 Закону №1540-VIII передбачено, що регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України "Про ринок електричної енергії", "Про природні монополії", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про ринок природного газу", "Про теплопостачання", "Про енергетичну ефективність".
Суб`єкт не може бути притягнений до відповідальності за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо минув строк давності притягнення до відповідальності. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення ліцензійних умов та/або законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг становить п`ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення (абз. 7 ч.4 ст. 22 Закону №1540-VIII).
Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що НКРЕКП проведено планову виїзну перевірку діяльності АТ "ОГС "Рівнегаз" у період з 23.03.2024 по 23.04.2024, під час якої перевірялася діяльність з виконання вимог законодавства та ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу за 2023 рік.
За результатами проведеної перевірки складено акт №179 від 23.04.2024, відповідно до якого регулятором виявлено ряд порушень норм законодавства на ринку природного газу.
На підставі акту перевірки №179 від 23.04.2024 відповідачем прийнято постанову №967 «Про застосування санкцій до АТ «Рівнегаз» за порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання», якою на позивача накладено штраф у розмірі 740979 грн.
Зміст постанови №967 від 22.05.2024 свідчить, що на підставі акта перевірки на позивача накладено штраф у розмірі 740979  грн за порушення вимог законодавства та пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов щодо здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу», чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу.
Крім того, 22.05.2024 НКРЕКП прийнято розпорядження № 147-р «Про усунення порушень АТ «Рівнегаз»», яким позивача зобов`язано усунути порушення пп.2.2 гл.2 Ліцензійних умов  провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.
Колегія суддів зазначає, що пунктом 2.1 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП 16.02.2017 за №201 (далі - Ліцензійні умови) визначено, що господарська діяльність з розподілу природного газу здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про ринок природного газу", чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу.
В свою чергу, частина 2 статті 59 Закону України "Про ринок природного газу", який є спеціальним законом по відношенню до сторін у даному спорі, містить перелік правопорушень на ринку природного газу, серед яких: 1) порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності; 2) несанкціонований відбір природного газу; 3) використання природного газу споживачами в обсягах, що перевищують підтверджені в установленому порядку постачальниками; 4) неподання або несвоєчасне надання звітності, передбаченої цим Законом, а також подання недостовірної інформації у такій звітності; 4-1) порушення обов`язку з відкриття поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за послуги розподілу природного газу, та порушення обов`язку з перерахування на рахунки із спеціальним режимом використання коштів за розподіл природного газу, зарахованих на інші рахунки, ніж поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відповідно до частини третьої статті 40 цього Закону; 5) використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку; 6) необґрунтована відмова в доступі до газотранспортної або газорозподільної системи, газосховища або установки LNG або у приєднанні до газотранспортної або газорозподільної системи; 7) несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури; 8) самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання; 9) відмова у доступі уповноважених працівників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи, постачальника до приміщень, житлових та підсобних приміщень, де розташовані газові прилади (пристрої), лічильники газу, якщо обов`язок надання такого доступу встановлюється законодавством; 10) невиконання законних постанов, розпоряджень, наказів, рішень та приписів суб`єктів владних повноважень на ринку природного газу, а також створення перешкод для виконання службових обов`язків посадовими особами таких суб`єктів; 11) неподання або несвоєчасне подання оператору газотранспортної системи, оператору газорозподільної системи, оператору газосховища, оператору установки LNG та суб`єктам владних повноважень на ринку природного газу інформації, передбаченої законодавством, або надання завідомо неправдивої інформації; 12) створення перешкод у виконанні робіт, пов`язаних з обслуговуванням об`єктів постачання природного газу та вжиття заходів до повного або часткового припинення постачання природного газу споживачам; 13) порушення технічних регламентів, норм, правил; 14) необґрунтована відмова у складенні та підписанні актів приймання-передачі природного газу; 15) невиконання вимог Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" щодо встановлення вузлів обліку природного газу та/або припинення розподілу природного газу споживачам, які використовують природний газ без його комерційного обліку.
Тобто, Закон України "Про ринок природного газу", серед іншого, абсолютно виокремлює таке порушення, як порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності. Відповідно, і ліцензійні умови - це специфічні вимоги в тій чи іншій сфері господарювання.
Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 11.03.2021 по справі №640/20494/19.
При цьому, як видно з пункту 2.1. Ліцензійних умов, господарська діяльність з розподілу природного газу здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про ринок природного газу", чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу.
Отже, зазначена норма є загальною, передбачає загальний, тобто не виключний перелік законодавчих актів, якими Оператори ГРМ керуються у своїй діяльності.
Пункт 2.1 Ліцензійних умов не містить вичерпного переліку вимог до провадження господарської діяльності, за порушення якого Законом України "Про ринок природного газу" передбачена відповідальність Оператора ГРМ.
Чинне законодавство, зокрема, положення Закону України "Про ринок природного газу", встановлюють відповідальність суб`єктів ринку природного газу за порушення саме певних "організаційних вимог у провадженні господарської діяльності".
Вичерпний перелік цих вимог встановлено у пункті 2.2 Ліцензійних умов, де визначено, що при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог:
1) провадити ліцензовану діяльність лише за допомогою засобів та місць провадження діяльності ліцензіата, зазначених у документах, що додаються до заяви про отримання ліцензії (з урахуванням змін до документів, поданих ліцензіатом до НКРЕКП);
2) мати в наявності затверджену організаційну структуру суб`єкта господарювання відповідно до переліку робіт та затверджені положення про відповідні структурні підрозділи та посадові інструкції працівників згідно з розподілом обов`язків, повноважень та відповідальності осіб штатного розпису;
3) мати в організаційній структурі суб`єкта господарювання підрозділи та/або спеціалістів, які забезпечують виконання адміністративно-керівних, виробничо-технічних, планово-договірних, виробничих, юридичних функцій та функцій з контролю якості, промислової безпеки та охорони праці, ведення та збереження національних стандартів, будівельних норм та нормативно-правових актів у сфері нафтогазового комплексу та виконавчої документації;
4) зберігати протягом дії ліцензії документи, копії яких подавалися до НКРЕКП відповідно до вимог законодавства України;
5) повідомляти НКРЕКП про всі зміни даних, які були зазначені в його документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії (крім документів до заяви щодо встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу), у строк не пізніше ніж один місяць з дня настання таких змін, крім інформації щодо кількості підключених споживачів, кількості об`єктів газорозподільної системи ліцензіата, кількості персоналу ліцензіата та його матеріально-технічної бази, яка надається протягом 30 днів після закінчення календарного року.
У разі зміни переліку документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії, ліцензіат повинен:
-при доповнені переліку новими документами подати до НКРЕКП документи, якими доповнено перелік, протягом строку, встановленого нормативно-правовим актом, яким затверджено відповідні зміни;
-при зміні форми відомостей, що додаються до заяви про отримання ліцензії і складаються здобувачем ліцензії, подати до НКРЕКП відомості, форму яких змінено, за новою формою протягом строку, встановленого нормативно-правовим актом, яким затверджено відповідні зміни;
6) складати звітність, затверджену НКРЕКП, щодо провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та подавати її до НКРЕКП у встановленому порядку;
7) подавати НКРЕКП копії фінансової звітності у встановленому законодавством порядку.
Річна фінансова звітність ліцензіата, яка відповідно до законодавства підлягає обов`язковій перевірці аудитором, вимоги до якого встановлені Законом України "Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність", має бути розміщена на вебсайті ліцензіата у порядку, встановленому Законом України" Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні";
8) у разі планового або позапланового припинення (у зв`язку з неможливістю використання матеріально-технічної бази) провадження ліцензованої діяльності загалом або за певним місцем провадження ліцензованої діяльності ліцензіат зобов`язаний повідомити сторону, з якою укладено договір щодо розподілу природного газу, у встановлений договором строк про дату і причини припинення ліцензованої діяльності із визначенням приблизної дати відновлення її провадження;
9) забезпечити (за відсутності передбачених законодавством підстав для відмови в проведенні перевірки) допуск членів комісії з перевірки до її здійснення та забезпечити присутність керівника ліцензіата, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення НКРЕКП перевірки дотримання ліцензіатом вимог цих Ліцензійних умов та нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу;
10) з урахуванням статті 39Закону України "Про ринок природного газу" у разі здійснення одночасно декількох видів господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягають ліцензуванню, вести окремий облік за кожним видом діяльності та затверджувати правила розподілу активів і зобов`язань, доходів та витрат між різними видами господарської діяльності;
11) забезпечити функціонування кол-центру для обслуговування споживачів, який оснащено єдиним багатоканальним номером телефону для стаціонарних та мобільних телефонів та єдиною електронною скринькою для прийому електронних повідомлень до кол-центру;
12) забезпечити функціонування та підтримувати на належному рівні персональний вебсайт у мережі Інтернет;
13) забезпечити належну організацію та функціонування особистого кабінету споживача в мережі Інтернет;
14) дотримуватися вимог чинного Кодексу газорозподільних систем, а також виконувати умови укладених із споживачами договорів розподілу природного газу відповідно до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого НКРЕКП;
15) надавати послуги розподілу природного газу за тарифами, що встановлені НКРЕКП;
16) використовувати кошти, отримані за рахунок надання послуг розподілу природного газу, передбачені структурою тарифу (річної планованої тарифної виручки) у визначеному розмірі та за цільовим призначенням та з дотриманням принципів здійснення закупівель відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі";
17) створити на підприємстві комісії з експертизи засобів вимірювальної техніки та з розгляду актів про порушення та забезпечити їх роботу в порядку та відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем;
18) організувати та забезпечити вільний доступ до свого структурного підрозділу, що здійснює реєстрацію вхідної кореспонденції, з можливістю отримання вхідного номера на момент подання вхідної кореспонденції. Реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції має здійснюватися ліцензіатом в окремому журналі;
19) на письмову вимогу постачальника надати йому в десятиденний термін договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання його споживачам, підключеним до газорозподільної системи ліцензіата;
20) мати у власності чи користуванні будівлі та/або приміщення, в яких організовано прийом та обслуговування споживачів;
21) розробляти та щороку до 31 липня подавати на затвердження до НКРЕКП та виконувати план розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років;
22) розробити і запровадити програму відповідності згідно із статтею 39 Закону України "Про ринок природного газу";
23) сплачувати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, внески на регулювання, що визначаються НКРЕКП;
24) щорічно подавати до НКРЕКП звіт про виконання програми відповідності;
25) забезпечувати конфіденційність інформації, одержаної під час здійснення ліцензованої діяльності, а також розміщувати на своєму вебсайті у недискримінаційний спосіб інформацію, яка стимулюватиме розвиток ринку природного газу;
26) мати укладений з оператором газотранспортної системи договір транспортування природного газу відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого НКРЕКП;
27) здійснювати розрахунки із оператором газотранспортної системи за надані послуги транспортування у строки та на умовах, визначених договором транспортування природного газу;
28) у строки, передбачені Порядком ліцензування видів господарської діяльності, державне регулювання яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженим постановою НКРЕКП від 03 березня 2020 року № 548, звернутися із письмовою заявою до НКРЕКП щодо проведення перевірки додержання ним ліцензійних умов та законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо:
-ліцензіат має намір передати цілісний майновий комплекс іншому суб`єкту господарювання (якщо статутними документами не передбачено, що до суб`єкта господарювання, якому передається цілісний майновий комплекс, переходять усі права і обов`язки попереднього ліцензіата);
-ліцензіат, що здійснює господарську діяльність на цілісному майновому комплексі, має намір анулювати ліцензію.
29) дотримуватись мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП;
30) надавати НКРЕКП документи, інформацію та звітність, що містять достовірні дані, необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень, в обсягах та у строки, встановлені НКРЕКП (але не менш як протягом 10 робочих днів, крім запитів під час здійснення заходів державного нагляду (контролю));
31) виконувати рішення НКРЕКП у строки, встановлені відповідним рішенням та чинним законодавством;
32) забезпечити необхідні умови доступності для людей з інвалідністю та інших маломобільних груп населення до будівель та приміщень, у яких здійснюється прийом та обслуговування споживачів та/або отримуються звернення або скарги від споживачів, відповідно до державних будівельних норм, правил і стандартів;
33) вносити відомості про споживачів природного газу, приєднаних до мереж ліцензіата, до інформаційної бази даних споживання природного газу у випадках та обсязі, встановлених Положенням про інформаційну базу даних споживання природного газу, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
Частиною першою статті 37 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.
Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України "Про ринок природного газу", права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.
Частиною другою статті 38 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний:
1) розробляти, щороку до 31 липня подавати на затвердження Регулятору, розміщувати на своєму веб-сайті та виконувати план розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років;
2) вживати заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи;
3) розробити і впроваджувати програму відповідності згідно із статтею 39 цього Закону;
4) вживати заходів для підвищення раціонального використання енергоресурсів та охорони довкілля під час здійснення своєї господарської діяльності;
5) надавати інформацію, обов`язковість надання якої встановлена законодавством;
6) забезпечувати конфіденційність інформації, одержаної під час здійснення господарської діяльності, а також розміщувати на своєму веб-сайті у недискримінаційний спосіб інформацію, яка стимулюватиме розвиток ринку природного газу;
7) вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.
Основні функції Оператора ГРМ визначені частиною 3 глави 2 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015, а саме:
1) забезпечення розподілу (переміщення) природного газу від місць його надходження в ГРМ з ГТС та з інших джерел (від ГДП та ВБГ, підключених до ГРМ, та від суміжних ГРМ) до споживачів природного газу з урахуванням його якісних і фізико-хімічних характеристик та потреб цих споживачів;
2)забезпечення оперативно-диспетчерського управління ГРМ та планово-профілактичних і аварійно-відновлювальних робіт на об`єктах ГРМ з урахуванням вимог охорони праці та техніки безпеки;
3) забезпечення максимальної економічності, оптимальних режимів та надійності роботи ГРМ, розробка оптимальних технологічних режимів роботи ГРМ для безперебійного та безаварійного газопостачання споживачів;
4) забезпечення організації та реєстрації взаємовідносин (адміністрування) суб`єктів ринку природного газу, які підключені до/через ГРМ та співпрацюють з ним, при забезпеченні розподілу (передачі) природного газу ГРМ;
5) виконання договірних зобов`язань при розподілі (споживанні, передачі) природного газу ГРМ;
6) своєчасне інформування суб`єктів ринку природного газу про відхилення технологічних режимів роботи ГРМ, що можуть вплинути на режим газоспоживання (обмеження обсягів тощо), та вжиття заходів щодо їх ліквідації;
7) забезпечення контролю якості фізико-хімічних характеристик та показників природного газу, який передається до/з ГРМ;
8) забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ;
9) забезпечення приєднання об`єктів замовників до ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності або користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, за їх зверненням та за умови дотримання вимог цього Кодексу;
10) забезпечення балансування між об`ємами і обсягами передачі природного газу до ГРМ (від ГТС, ГДП, ВБГ, інших ГРМ) та об`ємами і обсягами передачі природного газу з ГРМ (споживачам, для транзиту в інші ГРМ);
11) формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу по об`єктах суб`єктів ринку природного газу, які знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ та/або які замовили розподіл природного газу ГРМ у відповідному періоді;
12) співпраця з операторами суміжних систем з метою надійного та ефективного функціонування ГРМ;
13) дослідження потреб споживачів (замовників), у тому числі різних галузей економіки, в природному газі для здійснення підготовки планів розвитку та розбудови ГРМ.
Таким чином, суд першої інстанції вірно констатував, що навіть у разі наявності певних порушень законодавства на ринку природного газу чи вимог Кодексу ГРМ, вказане не свідчить та не є порушенням Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, адже ліцензійні умови є специфічними вимогами в тій чи іншій сфері господарювання (у даному випадку розподілу природного газу), які обумовлюють сам процес здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу та надання послуг з розподілу природного газу, як побутовим, так і не побутовим споживачам.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що перевіркою не встановлено запровадження АТ «Рівнегаз» таких організаційних заходів, прийняття таких внутрішніх нормативно-правових актів чи регламентів, які б не відповідали чи суперечили положенням та вимогам Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу ГРС, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, чи відсутності таких, які регламентують виконання визначених законом, вищенаведених основних функцій Оператора ГРМ, адже норма п. 2.1 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу є загальною нормою, яка передбачає загальний, тобто не виключний перелік законодавчих актів, якими Оператори ГРМ керуються у своїй діяльності.
Щодо заборгованості АТ «Рівнегаз» перед ТОВ «Оператор ГТС України», то з наявних у матеріалах доказів слідує, що така виникла у зв`язку з перевищенням фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, передбаченою тарифом на розподіл природного газу, встановленим НКРЕКП.
Так, в розумінні ст.1 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" №1639-IX від 14.07.2021 (далі - Закон № 1639-IX), заборгованість (грошові зобов`язання) суб`єктів ринку природного газу, що підлягає (підлягають) врегулюванню відповідно до цього Закону включає, зокрема:
- заборгованість постачальників природного газу, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 01 січня 2020 року, не сплачена станом на розрахункову дату;
- заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, не сплачена станом на розрахункову дату;
- заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 01 січня 2020 року, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно.
Згідно ч.1 ст.3 Закону №1639-IX, для участі у процедурі врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єкти ринку природного газу включаються до Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Водночас згідно ст.1 Закону №1639-ІХ, процедура врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу - заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість у разі її погашення;
Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру (ст. 1 Закону № 1639-ІХ).
Сторони не заперечують те, що АТ «Рівнегаз» включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що вказана в акті перевірки заборгованість виникла не з вини АТ «Рівнегаз», а також у зв`язку з тим, що вона підлягає врегулюванню відповідно до Закону № 1639-IX, з огляду на що оспорювана постанова НКРЕКП №967 від 22.05.2024 в частині зазначення порушення АТ «Рівнегаз» пп.27 п.2.2 гл.2 Ліцензійних умов та пп.16 п.2.2 гл.2 Ліцензійних умов, є протиправною.
При цьому, суд вірно врахував, що в акті перевірки №179 в розділі щодо розрахунків з ТОВ «Оператор ГТС України» за послуги з врегулювання небалансів вказано, що АТ «Рівнегаз» впродовж 2023 року не отримувало від ТОВ «Оператор ГТС України» послуг з врегулювання небалансів, а проводилось лише врегулювання заборгованості за минулі періоди.
Основною причиною невиконання Плану розвитку за 2023 рік в грошовому еквіваленті відносно джерел фінансування амортизаційні відрахування полягає в суттєвому зниженні закупівельної ціни на матеріали, зокрема поліетиленові труби, сталеві труби, поліетиленові фітинги, сталеві крани та засувки, ШГРП, ГРУ та ВППС ( підпункту 21 у частині виконання плану розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років, зокрема Плану розвитку на 2023 - 2032 роки).
Причиною невиконання Плану розвитку за 2023 рік в грошовому еквіваленті - відносно джерел фінансування амортизаційні відрахування полягає в суттєвому зниженні закупівельної ціни на матеріали, зокрема поліетиленові труби, сталеві труби, поліетиленові фітинги, сталеві крани та засувки, ШГРП, ГРУ та ВППС; у розрізі джерела фінансування витрати на заміну індивідуальних лічильників зменшення вартості робіт та матеріалів; - у розрізі джерела фінансування витрати на обмінний фонд лічильників та витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу (заміна, обмінний фонд) є зменшення вартості побутових лічильників; -  у розрізі джерела прибуток на виробничі  інвестиції та за рахунок економії коштів попередніх періодів є зниження закупівельної ціни на матеріали відносно затвердженої Планом розвитку, зокрема на регулятори тиску газу, сталеві труби, сталеві крани, ШГРП, анодні заземлювачі та ВППС. Крім того, Товариство з різних причин, в тому числі фінансових, не придбало 10 од. автотранспортної техніки, 42 од. ІТ техніки та комплект малої механізації до стоп-системи Ravetti. Відтак, у даному випадку  від незалежних від товариства причин та зменшенням у грошовому еквіваленті виконання Плану розвитку на 2023 рік не може вважатись порушенням ліцензійних умов.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, відхилення фактичних витрат по відношенню до встановлених структурою тарифу (пп.16  п.2.2 гл.2 Ліцензійних умов) на послуги розподілу природного газу, згідно з постановою НКРЕКП №2765 від 22.12.2021  пов`язане з тим, що по матеріальних витратах економія по статті «вартість газу на нормативні та виробничо-технологічні втрати/витрати природного газу та власні потреби» склала 101719,24 тис.грн. Економія витрат по статті «вартість газу на нормативні та виробничо-технологічні втрати/витрати природного газу та власні потреби» відбулося у зв`язку з фактичним скороченням витрат природного газу на дані потреби, які в звітному періоді становили 4,3 млн. м3, при тому, що в тарифі було включено 21,7 млн. куб. м.
Перевищення фактичних витрат по статті «вартість матеріалів (паливо, електроенергія, витрати на ремонт, інші)» склало - 29168,89 тис. грн. Зростання даних витрат відбулося в першу чергу за рахунок здорожчання ПММ на 1,8 млн. грн (ріст 8%), витрат на електроенергію на 943 тис. грн (28%) та витрат на сировину і матеріали на 2,8 млн. грн. (ріст 20%). Детальну розшифровку витрат по статті «вартість матеріалів» було надано під час перевірки.
Щодо витрат на оплату праці, то фактичні витрати склали 229 5 млн. грн, що на 21,7 млн грн менше від встановленого тарифом, або на 8,6 %. Економія утворилася тому, що у зв`язку з дією військового стану не в повній мірі виплачувалася додаткова оплата праці для працівників.
Стосовно амортизаційних відрахуваннях - фактичні витрати склали 37932,83 тис грн, що на 15739,53 тис грн перевищує тарифні значення. 
Щодо інших витрат, то фактичні витрати склали 130097,26 тис грн, що на 21507,94 тис. грн перевищує тарифні значення скориговані на фактичний обсяг. При цьому, витрати на ЄСВ склали 45797,09 тис грн, економія при цьому становить 9455,33 тис. грн, що відповідає рівню економії по витратах на оплату праці.
Інші витрати, без урахування витрат на заміну і встановлення лічильників та їх повірку, становлять 66941,04 тис грн, що на 36868,57 тис. грн більше, ніж передбачено затвердженою структурою тарифу. Зростання витрат по даній статті зумовлене збільшенням витрат на розроблення та підтримку програмного забезпечення, витрат на зв`язок та інтернет, витрати на оренду, а також через здорожчання на роботи і послуги інших сторонніх організацій, у зв`язку з інфляційними процесами. 
Колегія суддів звертає увагу, що детальну розшифровку витрат по статті «Інші витрати» було надано під час перевірки, що спростовують порушення позивачем Ліцензійних умов.
Суд першої інстанції вірно враховав ту обставину, що станом на 31.12.2023 залишилися не підписаними зі сторони споживачів акти розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін із споживачами у кількості 7631 одиниць. В категорії споживачів «Приватний сектор» станом на 31.12.2023 не укладено 6808 актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за наступними причинами, а саме: - 4 306 споживачів відключено від газопостачання; - 2 502 споживачів тимчасово не проживає.
Водночас, колегія суддів враховує, що АТ «Рівнегаз» постійно вживаються всі можливі заходи та проводиться роз`яснювальна робота щодо необхідності укладання актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. 
Крім того, керуючись Постановою КМУ №301 від 20.04.2016 «Про затвердження Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків» центральні органи виконавчої влади, державні підприємства, органи місцевого самоврядування, на балансі яких перебували багатоквартирні будинки, розпочали процедури списання цих будинків з свого балансу без передачі іншому балансоутримувачу, управителю, ОСББ. Нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не визначено механізму передачі на баланс та визначення ознак права власності за управителем чи ОСББ інженерних комунікацій, в тому числі ввідних та внутрішньобудинкових газопроводів, що приводить до відмов у підписанні актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Для вирішення питання щодо 100% укладання актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності з управителями багатоповерхових будинків у 2019-2023 роках проведені зустрічі з представниками ОСББ та іншими управителями - з одного боку та з Управлінням ЖКГ міської ради, міською радою та мером - з іншого боку. Але 100% порозуміння з управителями/власниками багатоповерхових будинків ще не знайдено, що ставить під загрозу належну експлуатацію газових мереж згідно з чинним законодавством, у тому числі ПБСГ.
Як видно з матеріалів справи, листом №33002.1.1-Сл-12786-1223 від 01.12.2023 АТ «Рівнегаз» звернулося до НКРЕКП та просило продовжити до 01.07.2024 термін укладання актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін із суміжними суб`єктами ринку природного газу, у тому числі зі споживачами. 
Більше того, в акті перевірки №179 (стор.86) НКРЕКП підтверджує факт звернення АТ «Рівнегаз» з проханням відтермінувати виконання розпорядження № 193-р в цій частині, однак рішень, щоб враховували б дане клопотання НКРЕКП не приймалось.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що АТ «Рівнегаз» в даному випадку не порушило прав та інтересів споживачів, а укладення актів розмежування можливе виключно після усунення обставини, які спричинили такі дії, та не залежало від волі позивача. 
Щодо невиконання АТ «Рівнегаз» п.1 ч.1 ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» у частині забезпечення встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення - до 01 січня 2012 року, для підігріву води та приготування їжі - до 01 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 01 січня 2023 року, то як вірно зауважив суд першої інстанції, АТ «Рівнегаз» надавалось пояснення, що на кінець звітного періоду лише у 1622 споживачів відсутні індивідуальні лічильники газу і в яких відповідно тимчасово припинено розподіл природного газу та які переведені на граничні норми споживання.
Станом на 01.01.2023 кількість споживачів, у яких газ використовується комплексно, у т.ч. для Станом на 01.01.2023 кількість споживачів, у яких газ використовується комплексно, у т.ч. для опалення становила 188 862, з них у 188 472 споживачів або 99,80 % встановлені лічильники газу. Кількість споживачів, у яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі становила 21 083, з них у 20 757 споживачів або 98,50 % встановлені лічильники газу. Кількість споживачів, у яких газ використовується тільки для приготування їжі становила 57 833, з них у 41 294 споживачів встановлені побутові лічильники газу та 15 482 споживачі під будинковими лічильниками або 98,2 %.
Станом на 31.12.2023 кількість споживачів, у яких газ використовується комплексно, у т.ч. для опалення становила 190630, з них у 190333 споживачів або 99,80 % встановлені лічильники газу. Кількість споживачів, у яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі становила 21096, з них у 20777 споживачів або 98,50 % встановлені лічильники газу. Кількість споживачів, у яких газ використовується тільки для приготування їжі становила 58005, з них у 41546 споживачів встановлені побутові лічильники газу та 15453 споживачі під будинковими лічильниками або 98,3 %.
Проте, як встановлено судом, дані пояснення при визначенні суми штрафу не були взяті відповідачем до уваги.
Щодо порушення п.15 гл.2 розділу V Кодексу ГРМ, у частині забезпечення Оператором ГРМ функціонування електронних сервісів надання послуги з приєднання, які мають забезпечити взаємодію та документообіг між замовником та оператором газорозподільної системи у процесі приєднання, інформування замовника про стан надання послуги з приєднання та забезпечити відображення інформації про поточний стан виконання відповідних організаційних та технічних заходів, які здійснюються для надання послуги з приєднання замовнику, із зазначенням очікуваних та граничних строків їх виконання, колегія суддів зазначає наступне.
24.10.2021 Закон України «Про ринок природного газу» доповнено статтею 19-1 «Приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи».
Відповідно до п.13 вказаної статті, Оператори газорозподільних систем забезпечують функціонування електронних сервісів надання послуги з приєднання, які мають забезпечити взаємодію та документообіг між замовником та оператором газорозподільної системи у процесі приєднання, інформування замовника про стан надання послуги з приєднання та забезпечити відображення інформації про поточний стан виконання відповідних організаційних та технічних заходів, які здійснюються для надання послуги з приєднання замовнику, із зазначенням очікуваних та граничних строків їх виконання.
Мінімальні вимоги до інформаційного наповнення електронних сервісів надання послуги з приєднання визначаються у Кодексі газорозподільних систем.
Постановою НКРЕКП № 2190 від 17.11.2021 внесені зміни до Кодексу ГРМ, шляхом доповнення Глави 2 розділу V новим пунктом 15, відповідно до якого Оператори газорозподільних систем забезпечують функціонування електронних сервісів надання послуги з приєднання та встановлено мінімальні вимоги до інформаційного наповнення електронних сервісів.
Відповідно до Постанови НКРЕКП № 2765 від 22.12.2021 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Рівнегаз»» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу з 01.01.2022 для АТ "Рівнегаз" в розмірі 1,54 грн. за 1 м куб. на місяць (без урахування ПДВ).
Разом з тим, структурою даного тарифу не було передбачено видатки на розроблення нового програмного забезпечення.
З грудня 2021 року по 31.12.2023 тариф на послуги розподілу природного газу для АТ «Рівнегаз» не переглядався і залишався незмінним.
Суд першої інстанції врахував пояснення представника позивача, в яких він повідомив, що АТ «Рівнегаз» проводив попередні домовленості з потенційними розробниками сервісу, були розроблені попередні проектні рішення та створені деякі напрацювання, однак з початком повномасштабного вторгнення, зниженням рівня надходжень та виникненням непередбачуваних видатків на роботу підприємства в умовах війни, підприємство спрямовувало наявні ресурси на виконання першочергових завдань та функцій Оператора ГРМ, зокрема, затверджених НКРЕКП. У зв`язку з цим, роботи з розробки нового сервісу вимушено тимчасово були призупинені, а відновлення робіт планувалось по закінченню війни або у випадку визначення джерела фінансування даних видатків.
Разом з тим, замовник, який подавав заяву на приєднання з необхідним пакетом документів, отримував всю необхідну інформацію та документи онлайн, через електронну пошту контакт-центру contact@rv.104.ua або в Особистому кабінеті споживача на сайті 104.ua у розділі «Зворотний зв`язок» https://ok.104.ua/ua/feedback#tab=msg 
Суд першої інстанції слушно зауважив, що ні Закон України «Про ринок природного газу», ні Кодекс ГРМ не передбачав перехідного періоду (часу) для розробки програмного забезпечення. 
22.12.2021 Постановою НКРЕКП №2748 відповідно до Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу з 01.01.2022 було затверджено новий тариф на послуги розподілу природного газу (далі -Методика) на 2022 рік.
Водночас, як у редакції Методики від 30.09.2021, так і у редакції від 22.09.2023 не передбачено витрат на розробку, експлуатацію та утримання сервісів надання послуги з приєднання. 
Відповідно, до структури тарифу на розподіл природного газу на 2023 рік такі витрати не включені. Разом з тим, обов`язок встановлення економічно-обґрунтованого тарифу, який би включав витрати на розробку програмного забезпечення покладений саме на НКРЕКП.
Колегія суддів зазначає, що вказані прогалини у прийнятих НКРЕКП нормативно-правових актах, методиках та інших регуляторних документах - не усунуті до сьогодні.
Вказане, на думку колегії суддів, позбавляє Товариство можливості запровадити необхідні електронні сервіси, а тому вина у діях АТ «Рівнегаз», та відповідно порушення ліцензійних умов - відсутні. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що АТ «Рівнегаз» виконало обов`язок щодо приєднання споживачів природного газу у відповідності до порядку, який затверджений на підприємстві та з об`єктивних причин не мало можливості запровадити відповідні електронні сервіси.
Щодо невиконання позивачем розпорядження №193-р від 18.07.2023 в частині усунення порушень підпункту 8 у частині забезпечення періодичної повірки (у тому числі демонтажу, транспортування, монтажу та ремонту) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, за власний рахунок незалежно від того, чи є ліцензіат власником лічильника, то суд першої інстанції вірно врахував, що постановою КМУ №412 від 05.04.2022 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану», було встановлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях. 
Лише постановою КМУ №440 від 07.04.2023 для жителів неокупованих територій і у населених пунктах, де не ведуться бойові дії було відновлено проведення періодичної повірки лічильників (забезпечується протягом трьох місяців після закінчення опалювального періоду).
Згідно з поясненнями АТ «Рівнегаз» у 2023 році не допускав порушення саме ліцензійних умов провадження діяльності з розподілу природного газу та не дивлячись на запровадження воєнного стану забезпечувало дотримання всіх прав споживачів у повній мірі. 
При цьому, доказів протилежного відповідачем суду не надано та в матеріалах справи такі відсутні.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що НКРЕКП приймаючи постанову №967 від 22.05.2024, діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, встановлені чинним законодавством, така не відповідає критеріям правомірності визначеним ч.2 ст.2 КАС України, є необґрунтованою та протиправною.
З огляду на те, що судом визнано протиправною та скасовано постанову №967 від 22.05.2024, то вимога про визнання протиправним та скасування розпорядження № 147-р від 22.05.2024  «Про усунення порушень AT «Рівнегаз», яка є похідною від неї, також підлягає до задоволення.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обгрунтованості даного позову.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» (рішення від 18.07.2006).
Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
                                                 п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року по справі №460/6297/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках, передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	С. М. Шевчук  	
У зв`язку із перебуванням головуючого судді Кухтея Р.В. з 04.08.2025 по 24.08.2025 включно у відпустці та судді Шевчук С.М. з 30.07.2025 по 27 .08.2025 включно у відпустці повний текст постанови складений та підписаний повним складом суду 28.08.2025