ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року 
м. Черкаси 

Справа № 705/2731/24		
Провадження № 22-ц/821/1090/25		
Категорія: 310020000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,
секретаря – Глущенко І. В.

учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач –  ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Павленко Мар`яни Василівни на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

03 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.04.2022 відповідач ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на його утримання в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11.10.2021 до закінчення навчання, але не довше ніж до 23 років. 
18.07.2022 державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження № 69427492. 
Внаслідок невиконання рішення суду від 20.04.2022 за відповідачем утворилась заборгованість по аліментам у розмірі 135 019,49 грн. 
Відповідач офіційно працює, але злісно ухиляється від сплати аліментів протягом тривалого часу, не робить добровільних спроб для погашення заборгованості. Окрім цього відповідач належним чином повідомлений про розмір заборгованості та про зобов`язання її сплачувати. 
З врахуванням вищевказаних обставин та за проведеними позивачем розрахунками, за період з 01.11.2023 по 01.03.2024 неустойка за несвоєчасну сплату аліментів відповідача становить 126 133,81 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 40 741,06 грн та сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що позивачем правильно за формулою розраховано пеню за березень 2024 року, лютий 2024 року, січень 2024 року, грудень 2023 року, та до суми пені за ці місяці додано сукупний розмір заборгованості станом на 01.11.2023 у розмірі 99 828,77 грн. Зазначене не відповідає вимогам законодавства та призведе до подвійного стягнення заборгованості по сплаті аліментів.
Зробивши перерахунок, суд першої інстанції дійшов до висновку, що сума неустойки (пені) яка підлягає стягненню з відповідача за період з листопада 2023 року по березень 2024 становить 40 741,06 грн.
Враховуючи те, що відповідач не надав доказів того, що несплата аліментів була зумовлена незалежними від відповідача обставинами, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково з урахуванням зробленого судом розрахунку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 – адвокат Павленко М. В. подала апеляційну скаргу, в якій вказала, що рішення суду першої інстанції є помилковим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки доводи позивача є не підтвердженими належними та допустимими доказами.
Апеляційна скарга мотивована тим, що задовольняючи частково позовні вимоги, суд врахував лише доводи позивача, при цьому провів розгляд справи без належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи та не надав можливості висловити свої пояснення з приводу позовних вимог, що і призвело до неправильного по суті рішення.
Зауважила, що на платника аліментів не можна покладати відповідальність за прострочення їх сплати, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, однак матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ухилявся від сплати аліментів з листопада 2023 року. 
Крім того, зазначила, що з боку боржника відсутня будь-яка вина щодо неперерахування коштів, адже, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 69427492 щодо виконавчого листа № 705/4435/21 від 28.06.2022 за період з 11.10.2021 по 01.04.2025 позивачу постійно відбувалися перерахування коштів (копія довідки додається), однак суд не перевіривши таку інформацію, не витребував такі документи у третьої особи, що і призвело до помилкового по суті рішення по справі.
З огляду на викладене, вважає, що в діях відповідача відсутня винна поведінка щодо несплати аліментів, а заборгованість по аліментах постійно погашається у визначений судовим рішенням розмір та спосіб, що свідчить про відсутність в нього умислу на ухилення від сплати заборгованості по аліментах, а тому підстав для стягнення з відповідача пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів немає. 
Таким чином, просить апеляційний суд скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 квітня 2025 року в частині задоволених вимог а також здійснити розподіл судових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу 

09 червня 2025 року позивач – ОСОБА_1  подав відзивна апеляційну скаргу, в якому, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
Звернув увагу суду, що позивачем робились неодноразові спроби запобігти наявності заборгованості: постійно подавалися листи із запитами на виконавчі служби, звернення на Гарячу урядову лінію, подавалися запити до Державної прикордонної служби, щоб віднайти ОСОБА_2 , у якого системно виникала заборгованість по сплаті аліментів і який системно переставав сплачувати аліменти.
Зазначив, що у відповідача ОСОБА_2 неодноразово виникала заборгованість зі сплати аліментів на утримання позивача, що підтверджується копіями листів, наданими Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області міністерства юстиції України: №T-404/02.2/09-37 від 16.07.2019 – розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 30.11.2017 склав 38 402,25 грн та № 9490 від 25.11.2021 – розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.10.2021 склав 32 000,41 грн.
З огляду на викладене, вказав, що подана в апеляційній скарзі інформація, що ОСОБА_2 постійно перераховував кошти на утримання ОСОБА_1 є завідомо неправдивою та суперечить реальним фактам.
Окрім цього, скаржник ОСОБА_2 щораз належним чином був повідомлений про розмір заборгованості та про зобов`язання її сплачувати. Даний факт підтверджується копіями розрахунків заборгованості, що надані Зарічним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). 

Фактичні обставини справи 

Відповідно до копії Свідоцтва про народження № НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів громадського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області від 23.10.2033 батьком ОСОБА_3 зазначено ОСОБА_2 (а.с. 7).
Згідно копії Свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 виданого Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 21.11.2019 ОСОБА_3 змінив ім`я на ОСОБА_1 (а.с. 6).
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2022 року стягнуто із ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 11.10.2021, до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років (а.с. 8 – 9).
На підставі зазначеного рішення Уманським міськрайонним судом Черкаської області 28.06.2022 було видано виконавчий лист (а.с. 10).
Постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)Писарєвим В. В. від 18.07.2022 відкрито виконавче провадження № 69427492 по примусовому виконанню виконавчого листа № 705/4435/21, виданого 28.06.2022 (а.с. 11).
Згідно з наявним у справі розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданим державним виконавцем, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів (заробітку), щомісячно, починаючи з 11.10.2021 до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років станом на 01.04.2024 становить 135 019,49 грн (а.с. 13).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

 Відповідно до вимог ч. 1, 2  ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.
Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Щодо застосування норм права у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (касаційне провадження № 14-616цс18) зробила висновок про те, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Статтею 199 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, якщо вони продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
За ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 
У відповідності до ст. 201 СК України  до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені – 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня – за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 %.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
В той же час згідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.
Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що у Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)на виконанні перебуває виконавчий лист № 705/4435/21, виданий 28.06.2022 про стягнення з ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 в розмірі 1/5 з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 11.10.2021 до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років (а.с. 11).
Відповідно до довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої державним виконавцем, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.04.2024 становить 135 019,49 грн (а.с. 13).
Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати сина – ОСОБА_1 , у тому числі і на підставі відповідного судового рішення від 20.04.2022 про стягнення з нього аліментів (представником ОСОБА_2 – адвокатом Гребенюком С. А. під час розгляду справи про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання подавався відзив). Проте свої зобов`язання вчасно не виконував.
Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини у справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.
Позивачем, при подачі позовної заяви було зазначено розрахунок неустойки, відповідно до якого розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2023 по 01.03.2024 складає 126 133,81 грн.
Проте, суд першої інстанції, проаналізувавши наданий позивачем розрахунок неустойки за період з 01.11.2023 по 01.03.2024, дійшов висновку про його невідповідність вимогам ст. 196 СК України та зробив перерахунок, відповідно до якого сума неустойки (пені) за період з листопада 2023 року по березень 2024 становить 40 741,06 грн. 
Позивачем рішення суду не оскаржувалось.
Колегія суддів погоджується з проведеним розрахунком суду першої інстанції, та зазначає, що, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що загальна сума пені за несплату аліментів за всі періоди з помісячною розбивкою при повному обрахунку здійсненому відповідно до правової позиції Верховного Суду України складає 40 741,06 грн.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 – адвокат Павленко М. П. зазначила, що з боку боржника відсутня будь-яка вина щодо неперерахування коштів, адже, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 69427492 щодо виконавчого листа № 705/4435/21 від 28.06.2022 за період з 11.10.2021 по 01.04.2025 позивачу постійно відбувалися перерахування коштів (копія довідки додається).
Проте, колегія суддів звертає увагу скаржника, що в матеріалах справи відсутня копія розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 69427492 щодо виконавчого листа № 705/4435/21 від 28.06.2022 за період з 11.10.2021 по 01.04.2025, також, вказаний розрахунок не був долучений до апеляційної скарги та не зазначений у додатках до неї. 
3 огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції відсутня можливість у відповідності до ч. 3 ст. 367 ЦПК України дослідити вказаний доказ та надати йому належну оцінку.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції провів розгляд справи без належного повідомлення відповідача про місце, дату та час розгляду справи та не надав можливості висловити свої пояснення з приводу позовних вимог, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 липня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцятиденного строку з дня вручення йому копії ухвали подати відзив на позовну заяву (а.с. 44 – 45).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 за адресою реєстрації зазначеною в Єдиному державному демографічному реєстрі отримав ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви 01.02.2025, проте правом на подачу відзиву у визначений судом строк не скористався (а.с. 20, 49). 
Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи та не був позбавлений надати відзив у встановлений судом строк в ухвалі від 12.07.2024.
Колегія суддів під час апеляційного перегляду справи не встановила порушень прав відповідача при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Решта доводів апеляційної скарги висновків суду першої не спростовують.
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене та приведені вимоги закону, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України , суд

у х в а л и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Павленко Мар`яни Василівни – залишити без задоволення.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 квітня 2025 року  – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Текст постанови складено 13 серпня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков