ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/600/25	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року (суддя К.М. Притула) у справі № 340/600/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, у якому просила:
- визнати бездіяльність щодо не скасування (не виключення) автоматично нарахованого боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 3520 грн в інтегрованій картці платника податків, як самозайнятої особи ОСОБА_1 , протиправною;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області відобразити в інформаційній системі органів ДПС та в інтегрованій картці платника - самозайнятої особи ОСОБА_1 виключення (списання) податкового боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 3520 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період із 01.01.2017 по 31.12.2017 року позивачка перебувала у трудових відносинах із Публічним акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство «Радій» (код ЄДРПОУ 14312430), яке виплачувало їй заробітну плату, та перераховували до відповідних бюджетів усі обов`язкові платежі, в тому числі єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Судом першої інстанції зазначено, що у позивачки був наявний обов`язок сплачувати ЄСВ у мінімальному розмірі незалежно від отримання прибутку (доходу) від провадження підприємницької діяльності, за умови, що у цей період вона не була найманим працівником та роботодавець не сплачував за неї ЄСВ у сумі, що не була меншою мінімального розміру.
Однак, у спірний період позивачка перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство «Радій» (код ЄДРПОУ 14312430). Протягом 2017 року періоду роботодавець, як страхувальник, на суму нарахованої позивачці як застрахованій особі заробітної плати нараховував та сплачував ЄСВ у розмірі не менше мінімального, що відповідачем не заперечується.
Відтак, суд вказав, що контролюючим органом нараховано позивачці недоїмку зі сплати єдиного соціального внеску за період офіційного працевлаштування як найманого працівника, коли за неї єдиний соціальний внесок сплачувався роботодавцем.
Таким чином, суд зазначив, що нарахування Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області позивачці до сплати єдиного соціального внеску за спірний період є неправомірним, так як зумовлює подвійну сплату ЄСВ.
З урахуванням встановлених обставин, правових норм, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що позивачка з 2011 року по 24.05.2017 перебувала на обліку у контролюючому органі, як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність. Вважає, що перебуваючи на обліку контролюючого органу особи, які провадять незалежну професійну діяльність, до 01.01.2021 мають обов`язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок відповідно до приписів Закону №2464 незважаючи на наявність трудових відносин з роботодавцем. Відтак, скаржник наполягає, що позивачці правомірно нараховано єдиний внесок у сумі 3520 грн. за січень-травень 2017 року відповідно до вимог Закону №2464. 
Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно даних інформаційно - комунікаційних систем ДПС позивачку взято на облік, у контролюючому органі, як особу, яка провадить незалежну професійну діяльність з 16.11.2011 року відповідно до поданої заявником заяви (для самозайнятих осіб) від 16.11.2011 року (форма заяви № 5-ОПП).
24.05.2017 позивачкою подано до ГУ ДПС у Кіровоградській області заяву про ліквідацію або реорганізацію платника податків (форма заяви № 8-ОПП).
Відповідач вказує, що у період з 16.11.2011 по 24.05.2017 позивачка перебувала на обліку у контролюючому органі, як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність. Позивачці автоматично нараховано єдиний внесок за 2017 рік в сумі 8448,00 грн. та 1, 2, 3 квартали 2018 року в сумі 7371,54 гривень. Виявивши, що в інтегрованій картці позивачки обліковуються неправомірні нарахування по єдиному внеску за період з червня 2017 року по вересень 2018 року в сумі 12299,54 грн, 31.10.2023 здійснено коригування ІКП шляхом зменшення нарахувань на суму 12299,54 гривень.
Отже, ГУ ДПС у Кіровоградській області єдиний внесок в сумі 3520,00 грн нарахований позивачці за січень – травень 2017 року.
З інтегрованої картки платника податків слідує, що у позивача наявна заборгованість у розмірі 3520,00 грн по єдиному внеску.
Вважаючи бездіяльність щодо не скасування (не виключення) автоматично нарахованого боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 3520 грн в інтегрованій картці платника податків, як самозайнятої особи ОСОБА_1 , протиправною, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
В силу ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 5 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" до платників єдиного внеску віднесено також осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Відповідно до пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції, чинній з 01.01.2017) єдиний внесок нараховується:
- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;
- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що платниками єдиного соціального внеску є самозайняті особи, зокрема, адвокати, які здійснюють адвокатську діяльність, як незалежну професійну діяльність. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, адвокатської діяльності, як незалежної професійної діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного соціального внеску.
Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір єдиного соціального внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування єдиного соціального внеску у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.
Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відтак, з урахуванням особливостей форми діяльності самозайнятих осіб, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.
З урахуванням зазначених нормативно-правових положень можна дійти висновку, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема, адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем у розмірі не меншому за мінімальний.
Наведене правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному, зокрема, в постановах від 05.11.2018 у справі № 820/1538/17, від 27.11.2019 у справі № 160/3114/19, від 05.03.2020 у справі № 824/509/19-а, від 18.11.2021 у справі № 520/6094/19, від 19.12.2022 у справі №640/9262/19.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом єдиний внесок в сумі 3520,00 грн нарахований позивачці за січень – травень 2017 року.
В свою чергу, як правильно встановив суд першої інстанції, у 2017 році позивачка перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство «Радій» (код ЄДРПОУ 14312430). Протягом 2017 року періоду роботодавець, як страхувальник, на суму нарахованої позивачу як застрахованій особі заробітної плати нараховував та сплачував єдиний внесок у розмірі не менше мінімального, що відповідачем не заперечується.
Доказів отримання позивачкою у спірний період доходів від провадження адвокатської діяльності відповідачем не надано, в справі такі докази відсутні.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахування скаржником позивачці до сплати єдиного внеску за період січень – травень 2017 року є неправомірним.
Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року у справі № 340/600/25 - без змін.
Постанова  суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

       Повний текст постанови складено 26.08.2025
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров