П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/16803/25	

Категорія: 113080000          Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту:18.06.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                       – Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання розглянути заяву,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання розглянути заяву, в якій позивач просив суд:
-          визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо невнесення до ЄДР "Оберіг" відомостей про його виключення з обліку на підставі ВЛК №118 і посвідчення НОМЕР_1 ;
-          зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом 5 робочих днів із дати набрання рішенням законної сили внести ці відомості до ЄДР "Оберіг";
-          зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 : вилучити з "Оберіг" запис про "порушення правил обліку"; скасувати всі рішення про його "розшук"; повідомити МВС, Нацполіцію та ДМС про помилковість розшуку й його припинення; припинити відповідне адміністративне провадження.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 31 травня 2023 року ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 (висновок № 18) визнала його непридатним до військової служби з виключенням з обліку (ст. 47 "а" графи ІІ Розкладу хвороб, Наказ МОУ №402). Того ж дня ТЦК видав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серія НОМЕР_1 . Пункт 62 Порядку ведення ЄДР "Оберіг" (Постанова КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року) зобов`язує ТЦК внести ці дані до реєстру протягом 5 робочих днів, однак станом на травень 2025 року запису нема.
27 березня 2025 року позивач електронною поштою звернувся до ТЦК із вимогою виправити дані (підписавши свою заяву та документи за допомогою ЕЦП) – відповіді не отримав.
02 травня 2025 року адвокат позивача – Айвазян Ю.К. подав письмовий адвокатський запит. У відповіді ТЦК від 13 травня 2025 року №13/253 вказано, що позивач перебуває на обліку з 31 травня 2023 року, а також звинувачено у порушенні ст. 210 та 210 КУпАП.
Визнання дати 31 травня 2023 року є непрямим підтвердженням чинності ВЛК і посвідчення.
У травні 2025 році позивач через "Резерв+", також подав запит на виправлення даних; отримав відмову – "з`явіться особисто".
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження без виклику учасників справи відповідно до ст.262 КАС України.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною бездіяльності – відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно є незаконним та необґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги:
-          у мотивувальній частині рішення суд першої інстанції зазначив, що, - "у поданій заяві від 27 березня 2025 року не порушувалось питання щодо внесення змін саме щодо виключення позивача з військового обліку, а зазначалось про зняття з військового обліку"; це стало ключовою підставою відмови, оскільки суд вважав, що позивач не звертався з окремою заявою саме про виключення;
-          апелянт вважає, що судом першої інстанції, при вирішенні даної справи, допущений надмірний формалізм;
-          суд першої інстанції визнав, що зміст звернення від 27 березня 2025 року полягав у вимозі виправити дані в реєстрі "Оберіг" на підставі ВЛК №118 та тимчасового посвідчення НОМЕР_1 , де чітко зазначено "виключений з військового обліку", таким чином, фактична вимога про виключення була очевидною, а різниця між словами "зняття" та "виключення" носила виключно формальний характер;
-          суд першої інстанції не поставив під сумнів дійсність висновку ВЛК та тимчасового посвідчення, фактично визнавши, що підстави для виключення існують, а ТЦК, отримавши ці документи, був зобов`язаний оновити дані в "Оберіг" у 5-денний строк відповідно до п.62 Постанови №1487 та п.4 Постанови №559, чого зроблено не було;
-          апелянт вказує, що ним усунуто недолік, 28 липня 2025 року він подав нову заяву до ТЦК із чітким формулюванням - "прошу виключити з військового обліку", усуваючи зауваження суду першої інстанції; це доводить, що відмова у позові через попереднє формулювання є безпідставною;
-          апелянт вказує на порушення його права на захист, прав як особи, виключеної з військового обліку;
-          бездіяльність відповідача призвела до незаконного внесення його у "розшук", створила загрозу притягнення до відповідальності та перешкоджає реалізації його прав, як особи, виключеної з військового обліку.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
Матеріали справи містять довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 31 травня 2023 №118 (а.с.9), відповідно до якої ОСОБА_1 , за наслідками проведеного медичного огляду, визнаний: "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".
Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.10-11) містяться такі записи:
-          гр.7 "Придатність до проходження військової служби за станом здоров`я" – 31.05.2023 Рішенням ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі графи ІІ ст.47А, наказу МОУ №402 від 2008 року;
-          гр.13 "Відмітки про військовий облік": Взято на військовий облік – 31.05.2023; Знято з військового обліку – на підставі абз.3 ст.23 ч.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову під час мобілізацій;
-          гр.14: 31 травня 2023 року виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 за ст.37 п.6 пп.3, ЗУ "Про ВО і ВС", хвороба.
Відповідно до військово-обліковому документі у " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", станом на 26 травня 2025 року ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 з 31 травня 2023 року. Перебуває у розшуку з 13 березня 2025 року з причин "Неприбули за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 ".
ОСОБА_1 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 скерував звернення від 27 березня 2025 року (а.с.6-8) у якому просив адресата, окрім іншого, перевірити, чи було внесено до реєстру "Оберіг" рішення ВЛК від 31 травня 2023 року про зняття його з військового обліку, а у разі відсутності інформації – внести її на підставі наданої копії довідки ВЛК та тимчасового посвідчення (п.п.3, 4).
До вказаного звернення адресант додав копію довідки ВЛК від 31 травня 2023 року та копію тимчасового посвідчення.
Вважаючи спірну бездіяльність щодо внесення до ЄДР "Оберіг" відомостей про виключення позивача з військового обліку протиправною, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що виходячи з положень п.9 розділу ІІІ Порядку №94 в сукупності з п.4 Порядку №559 подана заява повинна була розглянута відповідачем протягом п`яти робочих днів з дня її реєстрації.
У спірному випадку в матеріалах справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про внесення до ЄДР "Оберіг" відомостей про виключення його з військового обліку.
У поданій ж ним заяві від 27 березня 2025 року не порушувалось питання щодо внесення змін саме щодо виключення позивача з військового обліку, а зазначалось про зняття з військового обліку.
При цьому, відповідно до приписів Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" зняття та виключення з військового обліку не є тотожними поняттями, є різними за підставами, процедурою та наслідками.
Підсумовуючи наведене, з огляду на відсутність доказів звернення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про внесення до ЄДР "Оберіг" відомостей про виключення його з військового обліку, суд першої інстанції не вбачив протиправної бездіяльності відповідача щодо невнесення цих відомостей, а відтак приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Постанові Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, що затвердила "Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів". 
Враховуючи наведене, надаючи оцінку висновками суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної, колегія суддів приходить до з наступного.
З тексту позовної заяви вбачається, що позивачем при зверненні до суду заявлено позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо невнесення до ЄДР "Оберіг" відомостей про його виключення з обліку на підставі ВЛК №118 і посвідчення НОМЕР_1 .
В матеріалах справи відсутні відомості, які давили б можливість стверджувати, що ОСОБА_1 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про внесення до ЄДР "Оберіг" відомостей про виключення його з військового обліку.
У поданій ж ним заяві від 27 березня 2025 року не порушувалось питання щодо внесення змін саме щодо виключення позивача з військового обліку, а зазначалось про зняття з військового обліку.
При цьому, відповідно до приписів Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" зняття та виключення з військового обліку не є тотожними поняттями, є різними за підставами, процедурою та наслідками.
Згідно з ч. 5 ст. 37 Закону України 2232-XII "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі – Закон №2232-XII) зняттю з військового обліку підлягають громадяни України:
з військового обліку військовозобов`язаних:
-          які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання;
-          які прийняті на службу до Національної поліції України, Служби судової охорони, Державного бюро розслідувань, Бюро економічної безпеки України, органів і підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України;
-          які вибули на строк більше трьох місяців за межі України;
-          в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України;
з військового обліку резервістів:
-          які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України на нове місце проживання;
-          які прийняті на службу до Національної поліції України, Державного бюро розслідувань, податкової міліції, органів і підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України;
-          які вибули на строк більше трьох місяців за межі України;
-          які звільнені зі служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі;
-          в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України.
Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону №2232-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які:
1) призвані чи прийняті на військову службу;
2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових закладах освіти і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;
3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;
4) досягли граничного віку перебування в запасі;
5) припинили громадянство України;
6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;
7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;
8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.
Отже, законодавець виокремлює поняття "зняття з військового обліку" та "виключення з військового обліку".
З огляду на відсутність доказів звернення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про внесення до ЄДР "Оберіг" відомостей про виключення його з військового обліку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідача щодо невнесення цих відомостей та, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку із відсутністю порушеного права з боку відповідача.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що апелянтом в своїй апеляційній скарзі зазначено, що ним усунуто недолік, 28 липня 2025 року він подав нову заяву до ІНФОРМАЦІЯ_3 із чітким формулюванням - "прошу виключити з військового обліку", усуваючи зауваження суду першої інстанції, що на думку колегії суддів підтверджує правильність висновків суду першої інстанції.
Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 21 серпня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.