ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2025 р. 	Справа № 440/11066/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, м. Полтава,  по справі № 440/11066/24
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ,               Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області                       
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ в Полтавській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач-2, ГУ ПФУ в Донецькій області), в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку розміру пенсії по інвалідності на підставі довідки про заробітну плату Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області №61-01-К-243/6/10 від 26 квітня 2024 року та розрахунку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC 1 категорії, інваліду 2 групи, відповідно до статті 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках та з врахуванням положень пункту 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23 листопада 2011 року № 1210, стосовно застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої (якого) сплачено страхові внески;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 08 травня 2024 року перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 згідно довідки про заробітну плату Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області №61-01-К-243/6/10 від 26 квітня 2024 року та розрахунку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC 1 категорії, інваліду 2 групи, відповідно до статті 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках та з врахуванням положень пункту 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23 листопада 2011 року № 1210, стосовно застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої (якого) сплачено страхові внески, з урахуванням раніше сплачених сум.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Відділу перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №163950006361 від 13 травня 2024 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за призначенням/перерахунком пенсії від 08 травня 2024 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Відповідач-2, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,  не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення постановлене при неправильному застосуванні норм матеріального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2024 р. по справі № 440/11066/24 та прийняти нове рішення, яким  відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. З огляду на вказане, враховуючи, що довідка від 07.10.2014 року №551 на печатці та штампі якої вказано м. Донецьк, яка згідно розпорядження КМУ №1085-р від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому виключається у управління можливість перевірки відповідності змісту довідки, а також те, що довідка не відповідає формі і змісту довідки визначеної Порядком, приймаючи до уваги позицію викладену в постанові Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 у справі №431/3272/16-а, Верховного Суду України від 15.12.2015 по справі 21-4722а15, згідно якої обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, іншого чинним законодавством не передбачено, управління вважає, що правові підстави врахування управлінням спірної довідки при призначенні пенсії, були відсутні. Відповідач зазначає, що Головним управлінням передана на перевірку заробітна плата за період 1989 рік. Станом на теперішній час акт зустрічної перевірки достовірності документів, що надаються для призначення (перерахунку) пенсій відсутній. Також, відповідач зазначив, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині виплати пенсії ОСОБА_1 , як передчасних. Спору в цій частині фактично не існує, оскільки відповідне призначення пенсії ще не проведено та її виплату не здійснено. Також, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звертає увагу на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Позивач, подав відзив на апеляційну скаргу відповідача-2, в якій просив  суд апеляційної інстанції відповідача залишити без задоволення, а рішення суду – залишити без змін.
На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача-1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та з 29 липня 2019 року отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, призначену відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 77-92).
ОСОБА_1 звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою за призначенням / перерахунком пенсії від 08 травня 2024 року (а.с. 58, 99-100), у якій просив перерахувати пенсію, вид перерахунку: зміна періоду 60 місяців до 01 липня 2000 із заробітку в зоні відчуження.
До вказаної заяви згідно розписки-повідомлення (а.с. 49) додав, зокрема: паспорт або ID-картка або посвідку; довідку про джерела доходів з 01 липня 2000 року (розрахунок заробітку в зоні відчуження); довідку про заробітну плату (спецпенсії); довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; документи про виконання роботи, що дає право на певний вид пенсії; документи про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС чи потерпілого; посвідчення інваліда війни; посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС.
Рішенням Відділу перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №163950006361 від 13 травня 2024 року (а.с. 66, 93) ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії до підтвердження довідки про заробітну плату за результатами перевірки.
Вказане рішення обґрунтоване тим, що:  ОСОБА_1 , звернувся із заявою від 08 травня 2024 року № 2599, щодо зміни періоду заробітної плати 60 місяців до 01 липня 2000 року відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно з частиною першою статті 40 Закону України для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. До заяви гр. ОСОБА_1 надав довідку про заробітну плату від 26 квітня 2024 року №61-01-К-243/6/10 за 1989 рік, видану Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області. Вказана довідка про заробітну плату потребує підтвердження первинними документами згідно вимог частини першої статті 40 Закону України.
Не погодившись з рішенням відповідача-2 щодо відмови в перерахунку розміру пенсії по інвалідності на підставі довідки про заробітну плату Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області №61-01-К-243/6/10 від 26 квітня 2024 року та розрахунку, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення №163950006361 від 13 травня 2024 року у перерахунку пенсії за віком з урахуванням заробітної плати, зазначеної у довідці Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 26 квітня 2024 року №61-01-К-243/6/10, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області діяло протиправно, оскільки не вжило визначених законодавством необхідних дій для перевірки даних вказаної довідки, а лише послалося на здійснення такої перевірки. 
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками, з огляду на таке.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
У ч.1, ч.2 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, визначення соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII).
Статтею 9 Закону №796-XII визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;
3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;
4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
Відповідно до статті 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі, проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Згідно примітки "*" тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
Відповідно до ст. 54 Закону №796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.
Частинами 1-3 ст.57 Закону №796-ХІІ встановлено, що визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.
Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - заробітна плата (дохід) визначається шляхом поділу загальної суми заробітної плати (доходу) за календарні місяці роботи на кількість зазначених місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - заробітна плата (дохід) визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - заробітна плата (дохід) визначається за відповідний календарний місяць з додаванням до заробітної плати (доходу) на основній роботі.
Тобто, особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та є інвалідами ІІ групи по захворюванню, що пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до статті 54 Закону № 796-XII мають право на пенсію по інвалідності та можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
З матеріалів справи встановлено, що позивач отримує пенсію по інвалідності як інвалід другої групи відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Позивач звернувшись до відповідача вважає, що довідка Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області №61-01-К-243/6/10 від 26 квітня 2024 та розрахунок є належними документами,  що підтверджують розмір заробітку, одержаного ним за роботу в зоні відчуження в 1989 році.
Водночас орган Пенсійного фонду України, вважає, що вказана вище довідка не є належним документам на підтвердження розміру заробітку, одержаного позивачем за роботу в зоні відчуження в 1989 році, та потребує підтвердження первинними документами, згідно вимог ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV.
Відповідно до абз.5 ч.1 ст.40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.
Відповідно до пункту 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі по тексту - Порядок №1210) визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (пункт 2 Порядку № 1210).
Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Порядку № 1210 у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється, виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.
Відповідно до пункту 7 Порядку №1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати (доходу), яку (який) вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата (дохід) для розрахунку пенсії не може бути нижчою (нижчим) від фактично одержаної суми у зазначений період.
Відповідно до статті 15 Закону № 796-XII, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).
Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.
Відповідно, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Матеріалами справи встановлено, що для проведення перерахунку розміру пенсії позивачем до Головного управління ПФУ в Полтавській області було подано довідку №61-01-К-243/6/10 від 26.04.2024  про заробітну плату (грошове забезпечення, одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, видану Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, відповідно до якої ОСОБА_1 , за роботу (службу) в населених пунктах в зоні відчуження м. Чорнобиль з 20.10.1989 р. до 21.11.1989, за місцем роботи (служби) ВПО УВС Полтавського облвиконкому  на посаді інспектора ВПЧ – 16 м. Кременчук, посадовий оклад (оклад, тарифна ставка, розцінка відрядна) 95,00 крб., оклад за званням 120, 00 крб. по відомостям виплачена заробітна плата (грошове забезпечення) в сумі 569 крб. 90 коп.  з урахуванням коефіцієнта відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 № 207-7.
Оплата за підвищеними посадовими окладами (окладами, тарифними ставками, розцінками відрядними) по зонах небезпеки провадиться виходячи з установленого у зоні відчуження 6-ти годинного робочого дня та 6-ти денного (36-годинного) робочого тижня. Зазначено, що з 20.10 – 31.10 за 12 днів/6,935 год., всього 76,29 крб., 01.11 – 21.11 за 21 день/7,166 год., всього 150,49 крб. Всього 226,78 крб. 
Заробітна плата (грошове забезпечення) за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 рр., з якої визначається пенсія вказано: збережений СЗ за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 рр. складає 267,53 крб. Оплата праці за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 рр. – 226,78 крб. Інші доплати надбавки 75,59 крб. Всього – 569, 90 крб. 
Довідка підписана уповноваженими особами державного органу та скріплена гербовою печаткою.
В своїй апеляційній скарзі відповідач вказує, що довідка від 07.10.2014 року №551 не відповідає формі і змісту довідки визначеної Порядком № №1210, а також зазначає, що на печатці та штампі якої вказано м. Донецьк,  що виключає у управління можливість перевірки відповідності змісту довідки.
Проте, є не зрозумілим на яку саме довідку посилається відповідач, оскільки до заяви позивачем було надано довідку Головного управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області №61-01-К-243/6/10 від 26.04.2024, у відповідності до вимог пункту 7 Порядку №1210 містить відомості про заробітну плати (доходу), яку позивач одержував за основним місцем роботи з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3).
Роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Таким чином, призначення пенсії та її розмір ставляться в залежність від заробітку, фактично отриманого працівником у період його роботи в зоні відчуження.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №539/3234/16-а, від 10.08.2020 у справі №266/2743/17, від 08.07.2021 у справі №359/5785/16-а, від 29.07.2022 у справі №539/1598/17.
Водночас, Порядок №22-1 не покладає на заявника обов`язку надати первинні документи, на підставі яких видано довідку про заробітну плату органу Пенсійного фонду разом із заявою про перерахунок пенсії.
Згідно з п.2.7. Порядку №22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені пп. 2-4 п. 2.1, п. 2.6 цього розділу.
Відповідно до абз. 2 пп. 3 п. 2.1 Порядку №22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 р. (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Згідно з ч.3 ст.44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до ч. 5 ст. 45 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що перевірка наявності та змісту документів, на підставі яких видано довідку про заробітну плату, належить до компетенції органів Пенсійного фонду. При цьому, відсутність у пенсіонера первинних документів, на підставі яких видана довідка про заробітну плату, не може бути належною підставою для відмови у перерахунку пенсії.
В своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає про відсутність правових підстав для врахування управлінням спірної довідки при призначенні пенсії, оскільки обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Головним управлінням передана на перевірку заробітна плата за період 1989 рік. Станом на теперішній час акт зустрічної перевірки достовірності документів, що надаються для призначення (перерахунку) пенсій відсутній.
З цього приводу, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 64 Закону №1058-IV та п. 4.2 Порядку № 22-1, територіальні органи Пенсійного фонду України мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.
Тобто перевірка достовірності виданих підприємством документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні пенсії.
При цьому, як вже зазначалося вище, строк розгляду документів може бути продовжено на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Однак, матеріали справи не містять та відповідачем надано не було доказів щодо проведення відповідної перевірки достовірності відомостей щодо умов праці та інших відомостей стосовно ОСОБА_1 , для визначення його права на пенсію.
Із урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відмова у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 08.05.2024, лише з підстав не підтвердження наданої довідки первинними документами є необґрунтованою, оскільки відповідачем не доведено вжиття відповідних дій щодо проведення перевірки достовірності відомостей, а тому може бути підставою для обмеження прав пенсіонера, оскільки це не залежить від волі особи.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17, від 08.02.2021 у справі № 2487/68/17, від 26.10.2022 у справі № 808/1735/18
Матеріалами справи встановлено, що надані позивачем до заяви довідки містить відомості про заробітку плату ОСОБА_1 , отриману ним за роботу в зоні відчуження у 1989 році, а у разі наявності у територіального органу Пенсійного фонду України сумнівів у достовірності відомостей про заробітну плату, нараховану та виплачену позивачу у 1986 році за період роботи в зоні відчуження, такий орган має можливість провести перевірку даних, наведених у довідках.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищезазначене рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій  області №163950006361 від 13 травня 2024 року прийняте відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасування, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за призначенням/перерахунком пенсії від 08 травня 2024 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2024 по справі № 440/11066/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова