ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/36452/23                                                                       Головуючий у 1 інстанції: Василенко Г.Ю.
                                                                                  Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 червня 2025 року                                                                                       м. Київ
    Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Аліменка В.О.
                                                                 Ключковича В.Ю.
За участю секретаря                               Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС в. м. Києві, Головне управління), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 04.10.2023 №285-дс;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 04.10.2023 №1560-о;
- поновити ОСОБА_1 на державній службі та посаді заступника начальника управління - начальника відділу перевірок сумнівних фінансових операцій управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДПС у м. Києві; 
- стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 04.10.2023 №285-дс. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 04.10.2023 №1560-о. Поновлено ОСОБА_1 на державній службі та посаді заступника начальника управління - начальника відділу перевірок сумнівних фінансових операцій управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДПС у м. Києві з 05.10.2023. Стягнуто з Головного управління ДПС у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 490633,20 грн. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 і стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 21124,41 грн. (двадцять одна тисяча сто двадцять чотири гривні, 41 копійка).
Не погодившись із рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт вказує про системне перевищення ОСОБА_1 службових повноважень. Зокрема, апелянт зазначає, що начальник управління ОСОБА_3. не надавав позивачу доручення  щодо аналізу підприємства ТОВ «Райкорс Оушен» на наявність ознак ухилення від сплати податків та легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, який, в подальшому, надав вказівку своєму підлеглому ОСОБА_2 провести аналіз зазначеного підприємства. Крім того, апелянт вказує, що підлеглий ОСОБА_1 , а саме, ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці, начальник управління ОСОБА_3 не візував жодних документів щодо відрядження ОСОБА_2 до ГСУ НП України, в журналі відряджень відсутня повна адреса установи до якої відбуває працівник, а також, в журналі відсутній підпис ОСОБА_1 щодо погодження зазначеного місцевого відрядження.
21 березня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 займав посаду заступника начальника управління - начальника відділу перевірок сумнівних фінансових операцій управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДПС у м. Києві.
Начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції Сметаніним А.В. складено доповідну записку від 29.08.2023 №904/26-15-14-00-09, в якій зазначено наступне.
17 серпня 2023 року на адресу ГУ ДПС у м. Києві листом ДПС України від 17.08.2023 № 20130/7/99-00-14-03-07 (вх. ГУ від 17.08.23023 № 10467/8) надійшла інформація, а саме: витяг із Журналу перегляду користувачем ГУ ДПС у м. Києві ОСОБА_2. інформації в підсистемах ІКС «Податковий блок», за період з 15.03.2023 по 10.08.2023. Зазначена інформація надійшла на підставі листа відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у м. Києві від 14.08.2023 №11293/8/26-15-14-00-13.
З листа ДПС України від 17.08.2023 № 20130/7/99-00-14-03-07 встановлено, що на адресу ГУ ДПС у м. Києві від БЕБ (ЦУ) надійшов лист вх. ГУ від 03.07.2023 № 31944/5 щодо проведення дослідження ТОВ «Райкорс Оушен» (код 44034939), отриманого ГУ 03.07.2023 року. Однак, працівником ОСОБА_2 здійснено перегляд та вивантаження даних відносно ТОВ «Райкорс Оушен» 29.06.2023. Переважна більшість даних, зазначених у листі БЕБ, співпадають із даними, які вивантажувались зазначеним працівником. Зазначений факт зафіксовано у витязі з Журналу протоколювання дій користувача ГУ ДПС у м. Києві ОСОБА_2 за період з 15.03.2023 по 10.08.2023. У своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що зазначене підприємство він дивися виключно за вказівкою свого безпосереднього керівника заступника начальника управління - начальника відділу перевірок сумнівних фінансових операцій ОСОБА_1 . У своїх поясненнях ОСОБА_1 підтвердив цей факт та зазначив, що до нього звернувся працівник БЕБ України з приводу дослідження зазначеного підприємства, ОСОБА_2 дослідив, а згодом надійшов офіційний лист на адресу Головного управління.
З метою отримання письмових пояснень від управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у м. Києві ОСОБА_2 відділом з питань запобігання та виявлення корупції на адресу підрозділу був направлений лист від 24.08.2023 №883/26-15-14-00-17 про прибуття ОСОБА_2 о 10 годині 25.08.2023.
Однак, на зазначений час ОСОБА_2 не з`явився. При спілкуванні з начальником управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у м. Києві ОСОБА_3 з приводу неприбуття ОСОБА_2 до відділу останній не зміг пояснити де знаходиться його підлеглий, про що 25.08.2023 отримані письмові пояснення. Крім того він зазначив, що ніяких листів на відрядження, направлення, запрошення та інших документів з приводу направлення ОСОБА_2 до залучення будь яких дій він не підписував, вказівок не давав.
У своїх поясненнях з приводу відсутності ОСОБА_2 на робочому місці ОСОБА_1 пояснив, що 10.08.2023 на адресу Головного управління надійшов лист з Національної поліції з приводу залучення ОСОБА_2 , як спеціаліста до кримінального провадження. Згідно з пояснення ОСОБА_3 , зазначений лист не був розписаний на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для відпрацювання. ОСОБА_1 пояснив, що надав вказівку ОСОБА_2 для виїзду до Національної поліції не знавши, що лист для відрядження ОСОБА_2 на нього не був розписаний.
29 травня 2023 року встановлено перегляд ОСОБА_2 реєстраційних даних, які включають адресні дані, банківські рахунки та пов`язані особи ОСОБА_5 . У своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що він здійснював перегляд зазначеної особи на підставі листа ДПС від 12.05.2023 №10782/7/99-00-07-05-01-07. Однак, аналізом даних та відповідно пояснень начальника управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у м. Києві ОСОБА_3 встановлена відсутність причетності ОСОБА_5 до будь яких підприємств зазначених у відповідному листі. Крім того ОСОБА_3 ніхто не доповідав з приводу здійснення дослідження по листу ДПС. Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , він знав про здійснення ОСОБА_2 аналізу, мотивуючи тим, що на адресу Головного управління надійшов вищезазначений лист з ДПС.
На підставі вищевказаної доповідної записки, наказом ГУ ДПС у м. Києві від 30.08.2023 №265-дс відкрито дисциплінарне провадження стосовно заступника начальника управління - начальника відділу перевірок сумнівних фінансових операцій управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ОСОБА_1 ..
Під час дисциплінарного провадження ОСОБА_1 були надані наступні письмові пояснення.
З приводу відсутності на робочому місці 25.08.2023 підлеглого ОСОБА_2 зазначено те, що 25.08.2023 о 10 годині 10 хвилин йому було передано копію листа №883/26-15-14-00-17 від 24.08.2023 (без візи керівника), в якому було сказано з`явитись до відділу з питань запобігання та виявлення корупції о 10 годині 00 хвилин 25.08.2023 ОСОБА_2 .  О 09 годині 30 хвилин ОСОБА_2 повідомив позивача, що він вирушає до Головного слідчого управління НП України на огляд документів згідно постанови про залучення спеціаліста у кримінальному провадженні №12023000000000035 від 10.01.2023 та статей 71, 72, 222 КПК України, після чого він записався в журнал службових відряджень управління та вирушив за адресою: проспект Валерія Лобановського, 51, Київ. Стверджував, що внаслідок того, що жодних інших дій щодо виїзду за територію ГУ ДПС у м. Києві жодними інструкціями не передбачено, він не мав права перешкоджати законній постанові слідчого та вимогам статей 71, 72, 222 КПК України.
З приводу листа БЕБ щодо ТОВ "Райкорс Оушен" ОСОБА_1 пояснив, що положенням про Управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у м. Києві, затвердженим наказом ГУ ДПС у м. Києві від 15.07.2022 №237, з урахуванням вимог наказу ДПС України від 02.09.2020 №466, на нього покладена взаємодія з правоохоронними органами. Так, в ході аналізу інформації по ТОВ "Райкорс Оушен" стало відомо, що директор знаходився у в`язниці та не міг керувати фінансово - господарською діяльністю товариства, внаслідок чого позивач доручив ОСОБА_2 провести аналіз на наявність ознак ухилення від сплати податків та легалізації доходів одержаних злочинним шляхом; загальні збитки бюджету попередньо встановили 80650812,54 грн в т.ч. ПДВ 13441802,08 грн. Зазначає, що єдиною формою надання інформації працівникам БЕБ є написання висновку аналітичного дослідження відповідно до наказу ДПС України від 02.09.2020 №466, тому 03.07.2023 офіційно надійшов лист до ГУ ДПС у м. Києві за №11/4.5/15994-23 від 30.06.2023, який був офіційно розписаний на підрозділ, після чого був складений висновок аналітичного дослідження та переданий на адресу БЕБ. Стверджує, що жодної податкової інформації або будь-якої іншої інформації крім аналітичного дослідження, відповідно до наказу ДПС України від 02.09.2020 №466, ним чи його підлеглим нікому не надавалась.
З приводу перегляду інформації ОСОБА_2 щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_1 пояснив, що Управлінням запобігання фінансовим операціям, пов`язаних з легалізацією доходів одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у м. Києві отримано лист ДПС України за №10782/7/99-00-07-05-01-07 від 12.05.2023, який в подальшому було розписано на ОСОБА_2 , який, в свою чергу, здійснював аналіз та збір інформації по так званому "міскодінгу", що оприлюднили в журналістських розслідуваннях. Зазначає, що матеріали аналізу до правоохоронних органів не направлено, оскільки, жодна інформація не знайшла підтвердження. Встановлено, що вжити заходів можливо лише після проведення документальної перевірки, яка затверджена в плані графіку на 2023 рік.
На підставі викладених обставин, Дисциплінарною комісією в діях заступника начальника управління - начальника відділу перевірок сумнівних фінансових операцій управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ОСОБА_1 встановлено вчинення ним дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII, а саме: перевищення службових повноважень, що не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення.
На підставі подання Дисциплінарної комісії від 28 вересня 2023 року №1256/26-15-02-02-12, наказом ГУ ДПС у м. Києві від 04.10.2023 № 285-дс застосовано до заступника начальника управління - начальника відділу перевірок сумнівних фінансових операцій управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення    за вчинення ним дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу".
Наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 04.10.2023 № 1560-о припинено державну службу та звільнено 04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника відділу перевірок сумнівних фінансових операцій управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у м. Києві, у зв`язку з вчиненням державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення, згідно пункту 4 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу". Підстава: наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 04.10.2023 № 285-дс "Про накладання дисциплінарного стягнення стосовно ОСОБА_1 ".
Не погоджуючись із наказом про звільнення, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Спеціальним Законом, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях є  Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
За визначенням частини 2 статті 1 вищевказаного Закону, державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 889-VIII, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
За приписами ч.ч. 1-3 ст. 5 Закону № 889-VIII, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Згідно ч. 1 ст. 64 Закону №889-VIII, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
За приписами частини 1 статті 65 Закону №889-VIII, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону №889-VІІІ, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
Частиною 2 статті 67 Закону №889-VІІІ передбачено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Згідно ч. 3 ст. 67 Закону №889-VІІІ, під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.
Відповідно до ч.1 ст. 69 Закону №889-VIII, для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).
Положеннями ч. 10 ст. 69 Закону №889-VІІІ визначено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Частиною 10 статті 69 Закону №889-VІІІ передбачено, що суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку. 
Частиною  1 статті 73 Закону №889-VIII, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. 
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону №889-VІІІ, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Положеннями частини 2 статті 74 Закону №889-VІІІ визначено, що дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення. 
За приписами статті 75 Закону №889-VІІІ, перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.
Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.
Згідно частин 1-2 статті 77 Закону №889-VІІІ, рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.
У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 83 Закону №889-VІІІ, державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).
Пунктом 4 частини 1 статті 87 Закону №889-VІІІ передбачено, що підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУ ДПС у м. Києві від 04.10.2023 № 285-дс застосовано до заступника начальника управління-начальника відділу перевірок сумнівних фінансових операцій управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення   за вчинення ним дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу".
На підстави вищевказаного наказу, наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 04.10.2023 № 1560-о припинено державну службу та звільнено 04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника відділу перевірок сумнівних фінансових операцій управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у м. Києві, у зв`язку з вчиненням державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення, згідно пункту 4 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу". 
Так, в оскаржуваному наказі від 04.10.2023 № 285-дс зазначено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи встановлено факти, які свідчать про системне перевищення ОСОБА_1 своїх службових повноважень.
Слід зазначити, що у постановах від 30.06.2021 у справі № 200/10988/19-а, від 10.11.2021 у справі № 540/4057/20, від 22.12.2021 у справі № 140/16342/20, від 28.04.2022 у справі № 540/2464/19 Верховний Суд сформував наступну правову позицію.
У розумінні пункту 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» «перевищення службових повноважень» означає вчинення державним службовцем таких дій або прийняття рішень, які виходять за межі його службових повноважень. 
Під час дисциплінарного провадження у таких справах дисциплінарна комісія та суб`єкт призначення повинні чітко визначити обсяг повноважень конкретного державного службовця, керуючись положеннями Закону України «Про державну службу», інших законів України, положеннями про державний орган та/або його структурний підрозділ, а також посадовою інструкцією державного службовця. 
Саме за вчинення державним службовцем дій, які виходять за межі його повноважень, законодавець у згаданій нормі Закону України «Про державну службу» передбачив можливість застосування до такої особи найсуворішого виду дисциплінарного стягнення - звільнення.
Отже, перевищення службових повноважень виражається у тому, що державний службовець вчиняє те чи інше діяння, яке не входить до його компетенції. У той же час, невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків полягає у невчиненні чи неналежному вчиненні особою дій у межах наданих їй законом прав та обов`язків. Для того, щоб визначити, чи мало місце перевищення службових повноважень, необхідно з`ясувати компетенцію державного службовця і порівняти її із вчиненими діями (перевищення службових повноважень не може проявлятися у бездіяльності - його об`єктивну сторону характеризує лише вчинення дії).
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 21 вересня 2023 року у справі №160/24981/21, від 09 січня 2024 року у справі № 440/8147/22.
Як було вищезазначено, за результатами розгляду дисциплінарної справи встановлено факти, які свідчать про системне перевищення ОСОБА_1 своїх службових повноважень.
При цьому, з подання Дисциплінарної комісії від 28.09.2023 №1256/26-15-02-02-12 вбачається, що висновок про системне перевищення ОСОБА_1 своїх службових повноважень зроблений через здійснення підлеглим позивача ОСОБА_2 аналізу даних в ІКС «Податковий блок» стосовно господарської діяльності окремих платників податків за відсутності для цього підстав.
Так, наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 12 травня 2021 року №502 затверджено Порядок доступу до інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах Головного управління ДПС у м. Києві (далі - Порядок №502).
Згідно п. 5.1. Порядку №502, перелік систем, до яких надається доступ користувачам, готується підрозділом IT за пропозиціями структурних підрозділів Головного управління ДПС у м. Києві, погоджується підрозділом захисту інформації та затверджується начальником Головного управління ДПС у м. Києві.
Пунктом 6.1. Порядку №502 передбачено, що права доступу користувачам до інформації в системі надаються відповідно до вимог Порядку посадовим особам структурних підрозділів Головного управління ДІС у м. Києві відповідно до функціональних обов`язків та посадовим особам інших органів державних органів України відповідно до спільних наказів, укладених договорів (угод) згідно з Порядком.
13 грудня 2022 року в.о.начальника Головного управління ДПС у м. Києві Датій О. затверджено Положення про відділ перевірок сумнівних фінансових операцій управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДПС у м. Києві (далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 розділу 2 Положення, одним із основних завдань Відділу є організація роботи із запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, у органах ДПС.
Приписами п. 2.2 розділу 2 Положення передбачено, що відділ, як основний виконавець виконує такі функції та процедури:
Функція 157.2. «Вжиття заходів щодо виявлення, аналізу, організації та проведення перевірок осіб, які здійснюють фінансові операції, що можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або з фінансуванням тероризму» містить такі процедури, зокрема:
157.2.5. забезпечення виконання планів заходів із запобігання та протидії відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом, затверджених постановами Кабміну та Нацбанку України;
157.2.6. накопичення, обробка, систематизація та формування Реєстру інформації про фінансові операції, які можуть бути пов`язані з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення та інших правопорушень;
157.2.7. моніторинг інформації з Реєстру інформації про фінансові операції, які можуть бути пов`язані з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, та фінансуванням тероризму фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, та їх учасників з метою виявлення нових схем (способів) проведення ризикових операцій;
157.2.8. взаємодія з правоохоронними органами з питань розслідування кримінальних правопорушень, у т. ч. пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом;
157.2.9. взаємодія з територіальними органами МВС, СБУ, прокуратури, іншими правоохоронними органами, міністерствами і відомствами з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, та іншим правопорушенням;
157.2.10. організація і проведення досліджень за власними матеріалами, матеріалами органів ДФС, правоохоронних органів та інших організацій, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, та іншими правопорушеннями;
157.2.12. організація заходів з відпрацювання фінансових операції, які можуть бути пов`язані з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму й інших правопорушень, та оформлення їх результатів;
157.2.13. проведення заходів щодо виявлення у діяльності платників податків та осіб ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, та інших правопорушень шляхом використання зовнішніх та внутрішніх інформаційних джерел, отримання відомостей за індивідуальними запитами, проведення досліджень та/або перевірок та зустрічних звірок, оформлення їх результатів;
157.2.14. організація та здійснення заходів з відпрацювання фінансових операції, які можуть бути пов`язані з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, та інших правопорушень, та оформлення їх результатів;
157.2.15. збирання, накопичення, обробка та систематизація даних про осіб, щодо яких існує інформація про можливу причетність до реалізації схем легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, та інших правопорушень, здійснення інформаційного обміну правоохоронних органів;
157.2.17. проведення аналізу фінансово-господарської діяльності осіб на предмет наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, та інших правопорушень.
Також, Функція 56.2. «Інформаційно-аналітичне забезпечення» містить таку процедуру:
56.2.5. використання інформаційних, комунікаційних та інформаційно- комунікаційних систем ДПС для отримання інформації, необхідної для виконання функціональних обов`язків структурними підрозділами ГУ.
Функція 59.2. «Забезпечення функціонування інформаційно- комунікаційних систем у ГУ» містить таку процедуру: 59.2.7. використання в установленому порядку інформаційних ресурсів ДПС.
14 липня 2022 року в.о. начальника Головного управління ДПС у м. Києві Датій О. затверджено Посадову інструкцію заступника начальника управління - начальника відділу перевірок сумнівних фінансових операцій управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом.
Згідно пункту 3 вищевказаної Посадової інструкції, до основних посадових обов`язків відноситься, зокрема:
- вжиття заходів щодо виявлення, аналізу, організації та проведення перевірок осіб, які здійснюють фінансові операції, що можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або з фінансуванням тероризму;
- забезпечення виконання планів заходів із запобігання та протидії відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом, затверджених постановами Кабміну та Нацбанку України;
- накопичення, обробка, систематизація та формування Реєстру інформації про фінансові операції, які можуть бути пов`язані з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення та інших правопорушень та в подальшому направлення до ДПС повідомлень про фінансові операції, які можуть бути пов`язані з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму та розповсюдження зброї масового знищення;
- виявлення нових схем, пов`язаних з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом та іншими правопорушеннями;
- виявлення та аналіз у разі необхідності судової практики відповідно до функціональних повноважень структурного підрозділу;
- проведення аналізу ризиків витоку капіталу за межі України у тому числі з використанням офшорних зон, що можуть бути пов`язані з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом;
- оцінювання результатів роботи, ділових якостей працівників при виконанні покладених на Управління завдань;
- підготовка за дорученням керівництва Головного управління ДПС у м. Києві аналітичних та інформаційних матеріалів у межах компетенції;
- забезпечення контролю за змістом, якістю та достовірністю інформації при складанні та оформленні документів Головного управління ДПС ум. Києві;
- безумовне дотримання Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби та вимог антикорупційного законодавства.
В свою чергу, відповідно до затвердженої в.о.начальника Головного управління ДПС у м. Києві Датій О. 18.07.2022 Посадової інструкції головного державного інспектора відділу перевірок сумнівних фінансових операцій управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, а саме, пункту 3: до основних посадових обов`язків відноситься, зокрема:  вжиття заходів щодо виявлення, аналізу, організації та проведення перевірок осіб, які здійснюють фінансові операції, що можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або з фінансуванням тероризму; проведення досліджень за власними матеріалами, матеріалами оперативних та слідчих підрозділів фінансових розслідувань органів ДПС правоохоронних органів та інших організацій, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, доходів, одержаних злочинним шляхом, та іншими правопорушеннями.
Таким чином, до функціональних повноважень/обов`язків головного державного інспектора відділу перевірок сумнівних фінансових операцій управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом відносяться:
- використання інформаційних, комунікаційних та інформаційно-комунікаційних систем ДПС для отримання інформації, необхідної для виконання функціональних обов`язків відділом перевірок сумнівних фінансових операцій;
- використання в установленому порядку інформаційних ресурсів ДПС;
- виконання доручень керівництва відділу з метою виявлення, аналізу, організації та проведення перевірок осіб, які здійснюють фінансові операції, що можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів у межах компетенції.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, відповідно Положення про відділ перевірок сумнівних фінансових операцій управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у м. Києві, на виконання одного із основних завдань, ОСОБА_2 мав право на отримання доступу до інформаційно-комунікаційних систем ДПС та ГУ ДПС для виконання вказаних функціональних повноважень/обов`язків та виконання доручень керівництва, а ОСОБА_1 , як керівник, мав право давати такі доручення.
З огляду на викладене, доводи апелянта про неправомірність дій позивача та перевищення ним своїх службових повноважень за відсутності для цього підстав є безпідставними.
Крім того, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, подання Дисциплінарної комісії не містить жодних вказівок на настання негативних (шкідливих) наслідків в результаті вчинення підлеглим позивача дій, які пов`язані з переглядом інформацій стосовно суб`єктів господарювання в ІКС «Податковий блок», а також не містить жодних відомостей про ступінь тяжкості таких наслідків.
Також, у поданні Дисциплінарної комісії не встановлено жодних обґрунтованих фактів чи обставин вчинення позивачем дій, які спричинили виток інформації, та не зазначено, якої істотної шкоди дії позивача завдали охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність висновків ГУ ДПС у м. Києві про наявність в діях заступника начальника управління - начальника відділу перевірок сумнівних фінансових операцій управління запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини 2 статті 65 Закону України №889-VIII.
Колегія суддів зазначає, що Головним управлінням ДПС у м. Києві в апеляційній скарзі не наведено обґрунтувань, у чому полягає неправильність чи неповнота встановлення судом першої інстанції обставин справи або невірність застосування норм матеріального чи процесуального права, а сам зміст апеляційної скарги полягає у повторенні висновків подання Дисциплінарної комісії від 28 вересня 2023 року №1256/26-15-02-02-12.
Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржуваний наказ ГУ ДПС у м. Києві від 04.10.2023 № 285-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення стосовно ОСОБА_1 » та, виданий на підставі нього, наказ від 04.10.2023 № 1560-о «Про звільнення ОСОБА_1 » є протиправними, такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства, прийняті без урахування усіх обставин, що мали значення для їх прийняття, а тому підлягають скасуванню.
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх  задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.  

Суддя-доповідач                                                                      Вівдиченко Т.Р.          

Судді                                                                                           Аліменко В.О.

                                                                                                    Ключкович В.Ю.

Повне судове рішення складено 12.06.2025 р.