КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                        Доповідач - Кафідова О.В.
22-ц/824/7972/2025             

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

         м. Київ                                                                                    Справа № 365/756/24
 
13 червня 2025 року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Кафідової О.В.
суддів                       - Оніщука М.І.
                                  - Шебуєвої В.А 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»- Романенка Михайла Едуардовича на рішення Згурівського районного суду Київської області від 13 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Солдатової Т.М. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
У жовтні 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернувся до   Згурівського районного суду Київської області з  позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування  заявлених  вимог  зазначав, що 05.04.2021 за власного волевиявлення, із повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, ОСОБА_1 у власному кабінеті на офіційному вебсайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс» подав заявку №10003515181 від 05.04.2021 на отримання кредиту, яку підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором.                      Таким чином, ОСОБА_1 уклав договір про надання споживчого кредиту № 10003515181 від 05.04.2021 з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та 05.04.2021 відповідачу перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 8700,00 грн. 
Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст. 526 та ст. 527 ЦК України. Внаслідок чого, керуючись нормами ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 05.09.2022 згідно з умовами договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступлено право вимоги за кредитним договором № 10003515181 від 05.04.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача. ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» змінено найменування на ТОВ «Компані Інвест Фінанс». Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором - ТОВ «Діджи Фінанс»  є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 28341,26 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8698,28 грн; заборгованість за відсотками - 19642,98 грн; заборгованість за комісійними винагородами - 0,00 грн; заборгованість за пенею - 0,00 грн. Кредитор може розраховувати як на проценти по кредиту за весь час до його повернення, незалежно від закінчення строку дії договору, так і на застосування заходів цивільної відповідальності. У постанові від 18.01.2022 у справі № 9010/17048/17 визнано правомірним нарахування процентів за користування кредитом по день фактичного повернення, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів.
Зазначає, що ТОВ «Діджи Фінанс» має діючу безстрокову ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та ліцензію на надання послуг з факторингу, що видана на підставі розпорядження Нацкомфінпослуг від 31.03.2020 за № 594.
З огляду на вище викладене просив суд стягнути з  ОСОБА_1  на користь ТОВ ««Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №10003515181 від 05.04.2021 в розмірі 28341,26 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 13 січня 2025 року у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлен повністю.
Дата складання повного тексту рішення не зазначено.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Згурівського районного суду Київської області від 13 січня 2025 року, було оприлюднено в реєстрі 14 січня 2025 року.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 12 лютого 2025 року представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс»- Романенко М.Е. подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в позові ТОВ «Діджи Фінанс», мотивувавши свої висновки тим, що ним не було надано доказів надання відповідачу кредиту. 
Вказує на те, що ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем, було укладено Договір про споживчий кредит № 10003515181 від 05.04.2021.
Законодавством України передбачено, що оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 10003515181 від 05.04.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті.
Зазначає, що інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим, ТОВ «Діджи Фінанс»не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок апелянта, оскільки такі документи є банківською таємницею.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір № 10003515181.
05 вересня 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» було укладено договір факторингу.
Відповідно до п. 2.1 договору факторингу згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.
Сторони розуміють та погоджуються з тим, що операція відступлення прав вимоги за цим договором не є забезпечувальним відступленням. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ними суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимог, кожен наступний реєстр прав вимог доповнює, а не замінює попередній.
Згідно з пп. 3.1.1 договору факторингу фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів в розмірі 2976000,00 грн. Порядок сплати фінансування визначений у п. 3.1 договору факторингу.
Відповідно до п. 4.1 договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги у формі наведеної в додатку № 1 до цього договору.
Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками (за наявності) (п. 8.1 договору факторингу).
Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2022 року (п. 8.2 договору факторингу).
ТОВ «Діджи Фінанс» у порядку, визначеному п. 3.1 договору факторингу, сплатило фінансування ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», що підтверджується копіями платіжних інструкцій: № 2474 від 06.09.2022 на суму 1488000,00 грн; № 2493 від 12.09.2022 на суму 744000,00 грн; № 2544 від 19.08.2022 на суму 744000,00 грн (а.с. 85-86).
Згідно з копією витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022, сформованого 17.09.2024, заборгованість ОСОБА_1 , , за кредитним договором № 10003515181 від 05.04.2021, право вимоги за якою набуто ТОВ «Діджи Фінанс», складає 28341,26 грн, з яких: тіло - 8698,28 грн, відсотки - 19642,98 грн, комісія - 0,00 грн, пеня - 0,00 грн. Витяг підписаний зі сторони фактора директором Романенко М.Е. та скріплений печаткою ТОВ «Діджи Фінанс», а зі сторони клієнта - уповноваженим представником ТОВ «Компані «Інвест Фінанс»» (до перейменування - ТОВ «ФК «Інвест Фінанс») Подсєваловою Н.Г. Згідно з довіреністю ТОВ «Компані «Інвест Фінанс» від 10.05.2024 (строк дії до 07.07.2027) Подсєвалова Н.Г. наділена правом, зокрема, формувати та підписувати витяги, детальні розрахунки заборгованостей, засвідчувати копії документів довірителя (а.с. 22 - витяг, а.с. 37 - копія довіреності).
На підтвердження існування та розміру заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором № 10003515181 від 05.04.2021 перед ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», право вимоги за якою ТОВ «Діджи Фінанс» набуло на підставі договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022, позивач долучив до позовної заяви:
-договір про надання споживчого кредиту № 10003515181 від 05.04.2021 з додатками (а.с. 43-57);
-додаткову угоду від 19.04.2021 про зміну умов договору № 10003515181 від 05.04.2021 (а.с. 58-59);
-додаткову угоду від 03.05.2021 про зміну умов договору № 10003515181 від 05.04.2021 (а.с. 60-61);
-додаткову угоду від 17.05.2021 про зміну умов договору № 10003515181 від 05.04.2021 (а.с. 62-63);
-додаткову угоду від 31.05.2021 про зміну умов договору № 10003515181 від 05.04.2021 (а.с. 64-65);
-копія інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на підтвердження проведення успішної транзакції на суму 8700,00 грн (а.с. 77);
-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором № 10003515181 від 05.04.2021, підписаний представником ТОВ «Компані «Інвест Фінанс» Подсєваловою Н.Г. (а.с. 30-35);
-копію досудової вимоги (а.с. 80-81).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що за відсутності належних та допустимих доказів укладення 05.04.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 договору № 10003515181 про надання споживчого кредиту (кредитного договору) та виконання ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» умов кредитного договору щодо здійснення безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника, тобто існування у ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» права вимоги до ОСОБА_1 на момент відступлення права вимоги за договором факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022, суд дійшов висновку про те, що позов ТОВ «Діджи Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до  ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
З огляду на предмет спору та обставини, на які посилалося ТОВ «Діджи Фінанс», останнє було зобов`язане надати суду докази на підтвердження укладення між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем договору про надання споживчого кредиту №10003515181 від 05 квітня 2021 року, надання  відпоівдачу кредиту у відповідності до умов договору, наявності заборгованості та докази на підтвердження переуступки на його користь прав вимоги за таким договором у відповідному розмірі.
У постанові від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором Верховний Суд зазначив, що банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
За умовами договору про надання споживчого кредиту №10003515181 від 05 квітня 2021 року сторонами передбачено надання кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно з п.п. 2.1., 2.4. вказаного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником товариству з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту.
Разом з тим, ТОВ «Діджи Фінанс» не надало суду належних і допустимих доказів на підтвердження надання відповідачу кредиту, в тому числі і шляхом перерахування відповідної суми коштів на картковий рахунок вфідповідачча , зокрема, платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо. Також ТОВ «Діджи Фінанс» не надано виписки з особового рахунку по кредитному договору.
Наданий ТОВ «Діджи Фінанс» розрахунок заборгованості, який був складений позивачем не є належним та допустимим доказом надання відповідачу кредиту та наявності заборгованості за цим договором.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Надана позивачем інформаційна довідка ТОВ «Платежі Онлайн» № 62/6993/12 від 14 грудня 2022 року, зі змісту якої вбачається, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» 05 квітня 2021 року, була проведена успішна транзакція № 31763-92321-93103 в сумі 8 700,00 грн., номер карти: НОМЕР_1 . Разом з тим, зі змісту вказаної довідки не вбачається, що картковий рахунок № НОМЕР_1 належить відповідачу, а кошти переведені за умовами договору про надання споживчого кредиту №10003515181 від 05 квітня 2021 року. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» про стягнення із відповідача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №№10003515181 від 05 квітня 2021 року, укладеним з ТОВ «ФК «Інвест Фінанас».
Доводи апеляційної скарги відносно того, що інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим, ТОВ «Діджи Фінанс» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок апелянта, оскільки такі документи є банківською таємницею, колегія суддів відхиляє, оскільки в даному випадку позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду першої інстанції з клопотання про витребування доказів.
За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.
Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів  вважає, що рішення Згурівського районного суду Київської області від 13 січня 2025 року ухвалене з дотриманням норм матеріального  та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс»- Романенка М.Е.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»- Романенка Михайла Едуардовича залишити без задоволення.
Рішення Згурівського районного суду Київської області від 13 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

 
Головуючий:                                              Судді: