КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Апеляційне провадження                                                               Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/3048/2025                                  
                                      
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
м. Київ                                                                                         Справа №753/21495/23
26 серпня 2025 року  Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Кафідової О.В.
при секретарі - Смолко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Клименко Едуарда Наумовича на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 205 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП
в с т а н о в и в:
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року   ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605гривень 60копійок.
Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 22 квітня 2025 року захисник ОСОБА_1 - Клименко Е.Н. подав апеляційну скаргу,в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю події іскладу адміністративного правопорушення.
Апеляційну скаргу апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було розглянуто справу з порушенням норм законодавства, не було здійснено всебічного дослідження обставин справи та за наявності підстав не було закрито провадження відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Зазначає в апеляційній скарзі, що висновок №002034 не був складений безпосередньо 03.11.2024 року, а був складений з порушенням п.20 розділу 3 інструкції, тобто через 4 доби, тому має вважатись недійсним.
Вважає, що диспозиція ч.1 статті 130 КУпАП визначає настання адміністративної відповідальності  саме при керуванні транспортними засобами особою під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яких  при проведенні огляду ОСОБА_1 виявлено не було, що підтверджується актом медичного огляду.                                            У судовому засіданнізахисник Клименко Е.Н. апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у скарзі, просив скасувати постанову першої інстанції та закрити провадження у справі.
У судове засідання призначене на 26 серпня 2025 року захисник Клименко Е.Н. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, враховуючи висловлену позицію захисника у попередніх засіданнях, суд апеляційної інстанції вважав за можливе закінчити розгляд справи у його відсутність. 
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., пояснення захисника КлименкоЕ.Н., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави,  з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції  посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 68 Конституції України  кожен зобов`язаний неухильно додержуватися  Конституції України  та законів України, не посягати  на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно вимог  пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху,  водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції  у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті  266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами,   огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР№171035  ОСОБА_1  03.11.2024 року о 16год. 50 хв., рухаючись по вулиці Велика Васильківська, 132 у м. Києві, в порушення вимог п. 2.9 б) ПДР, керував транспортним засобом «BMW X5», д.н.з.  НОМЕР_1 , перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакціі і увагу. Огляд на стан перебування під впливом лікарських препаратів у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», що підтверджується  актом медичного огляду ОСОБА_1 № 005838  від 03.11.2024 року о 17 год 10 хв. та висновком лікаря-нарколога за тим же номеромвід 07.11.2024 року,скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До протоколу доданий висновок №005838 з КМНКЛ «Соціотерапія» за підписом лікаря, згідно якого ОСОБА_1 , 03 листопада 2024 року о 16 год. 50 хв. перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу (зазначені назви препаратів).
Крім того, зазначені обставини підтверджено карткою обліку адміністративного правопорушення, повідомленням про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу поліції на 11.11.2024 року для складання протоколу, направленням на огляд водія до медичного закладу, копію постанови  від 03.11.2024 року про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП за перетин ОСОБА_1 перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, що слугувало причиною зупинки ТЗ ОСОБА_1 , копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу від 03.11.2024 року, копією висновку №005838 КНП «Київської міської наркотичної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 07.11.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 03.11.2024 року о 17 год. 10 хв. перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу, копією декларації про відповідність медичних виробів, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських на підтвердження обставин.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (б)Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що висновок № 005838 не був складений безпосередньо 03.11.2024 року, а через 4 доби, як на підставу для скасування постанови, то ця обставина спростовується актоммедичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу, який і був складений 03.11.2024 року, а висновок складений після проведення біологічних досліджень (аналізів), а тому не є порушенням та  підставою для скасування судового рішення. 
Підстав, які б вважали висновки лікаря недійсними, які проведені в лікарській установі із застосуванням лабораторних досліджень, доводи апеляційної скарги не містять.
До посилань апелянта, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення не містить ознак зниження швидкості реакції та уваги ОСОБА_1 під впливом лікарських препаратів, суд не приймає до уваги, оскільки саме те, що ОСОБА_1 здійснив проїзд перехрестя на червоне світло світлофора і є підтвердженням зниження швидкості реакції та уваги під час руху.
Крім того, з відеозапису вбачається, що під час перебування в медичній установі за телефонною розмовою зі своїм лікарем, ОСОБА_1 з`ясував про вплив вживаного ним лікарського препарату на  його реакцію та увагу в подальшому. 
Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що  ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у  зв`язку  з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_1 - Клименка Е.Н.
Керуючись  ст. 294 КУпАП,  апеляційний  суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Клименка Едуарда Володимировича залишити без задоволення.
Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025року залишити без змін.
Постанова   апеляційного суду набирає законної сили негайно після її  ухвалення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  

Суддя: