Ухвала
Іменем України 

05 серпня 2025 року
м. Київ
 
справа № 524/6253/16-ц
провадження № 61-10090ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу адвоката Гонтара Валерія Миколайовича як представника ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 11 червня 2025 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі - ТОВ «Дебт Форс») звернулося до суду із заявою, в якій просило замінити вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі № 524/6253/16-ц на правонаступника стягувача ТОВ «Дебт Форс» про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 27/AV15-09-07.
 
Заяву ТОВ «Дебт Форс» мотивувало тим, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором від 06 вересня 2007 року № 27/AV15-09-07, яка станом на 02 березня 2016 року становила 750,45 доларів США. 03 жовтня 2018 року на підставі договору про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал», останнє отримало право вимоги за кредитним договором № 27/AV15-09-07 у розмірі: тіло кредиту - 750,50 доларів США, відсотки за кредитом - 416,10 доларів США, пеня - 352 073,40 грн, загалом у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату договору - 385 058,49 грн. 26 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № 26-01/23, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі за договором № 27/AV15-09-07. 17 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір про відступлення прав вимоги                      № 17-05/23, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило, а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема за договором № 27/AV15-09-07.
 
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області від 25 вересня 2024 року заяву ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні  залишив без задоволення.
 
Полтавський апеляційний суд постановою від 11 червня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Дебт Форс» задовольнив. Ухвалу Автозаводського районного суду                  м. Кременчука Полтавської області від 25 вересня 2024 року скасував та ухвалив нове рішення, яким заяву ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні задовольнив. Замінив вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі      № 524/6253/16-ц на правонаступника стягувача - ТОВ  «Дебт Форс» про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 27/AV15-09-07.
 
04 серпня 2025 року адвокат Гонтар В. М. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 11 червня 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд приймаючи рішення про заміну стягувача лише тільки на підставі договорів про відступлення прав вимоги, не з`ясував факт оплати викупу прав вимоги, що становить під сумнів виконання ТОВ «Кампсіс Фінанс» зобов`язань за договором про відступлення права вимоги від 26 січня 2023 року № 26-01/23, а відповідно і набуття права вимоги до ОСОБА_1 . Зазначає, що у справі відсутні належні та достовірні докази передачі права вимоги до ОСОБА_1 від первісних кредиторів до заявника. 
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Апеляційним судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду        м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 20 травня 2020 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором від 06 вересня 2007 року № 27/AV15-09-07, яка станом на 02 березня 2016 року становить 750,45 доларів США, та судовий збір у розмірі 304,77 грн.
 
На виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2020 року видано виконавчий лист та                           30 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В. Л. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором від 06 вересня 2007 року №27/AV15-09-07, яка станом                    на 02 березня 2016 року становить 750,45 доларів США, та судовий збір у розмірі 304,77 грн.
 
26 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір № 26-01/23 про відступлеиня (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту.
 
Згідно із витягом з реєстру боржників до договору № 26-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 26 січня 2023 року до ТОВ «Кампсіс Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 , зокрема, за кредитним договором                № 27/AV15-09-07: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 21 219,92 грн; сума заборгованості за нарахованими процентами - 11 765,18; пеня -                                 352 073,39 грн; загальна сума заборгованості - 385 058,49 грн.
 
17 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір № 17-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 27/АУ15-09-07.
 
Згідно із витягом з реєстру боржників до договору № 17-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 17 травня 2023 року, до ТОВ «Дебт Форс» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 , зокрема, за кредитним договором        № 27/AV15-09-07: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 21 219,92 грн; сума заборгованості за нарахованими процентами - 11 765,18; пеня -                             352 073,39 грн; загальна сума заборгованості - 385 058,49 грн.
 
На виконання п. 7.1. договору № 17-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 17 травня 2023 року ТОВ «Дебт Форс» проведено оплату відповідно до платіжної інструкції від 24 жовтня 2023 року № 39396002.
 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
 
Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
 
Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
 
Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.
 
Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
 
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 липня 2024 року у справі № 2-290/11 (провадження № 61-18714св23) зазначено, що: «Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу».
 
У пунктах 73-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада             2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) зазначено, що: «оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення».
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі                 № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) вказано, що: «Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього. Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду. Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження». Встановивши, що ТОВ «Дебт Форс» набуло грошової вимоги за кредитним договором № 91113 суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про задоволення заяви про заміну сторони».
 
Встановивши, що ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право грошової вимоги від ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором від 06 вересня 2007 року                             № 27/AV15-09-07, де боржником є ОСОБА_1 , а ТОВ «Дебт Форс» набуло право грошової вимоги від ТОВ «Кампсіс Фінанс», тобто відбулось матеріальне правонаступництво, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви про заміни сторони у виконавчому провадженні.
Висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом застосовані правильно. 
 
Аргументи касаційної скарги висновків суду не спростовують та на законність судового рішення не впливають, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання представника заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Гонтара Валерія Миколайовича як представника ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 11 червня 2025 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                           Є. В. Коротенко
            
                                                                                                                      М. Ю. Тітов