ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 р.	Справа № 480/1294/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання  Труфанової К.М.  

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 02.05.2025, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602,  по справі № 480/1294/24
за позовом             ОСОБА_1      
до           Головного управління Національної поліції в Сумській області                      
          про визнання протиправним наказу та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного  суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якій просив:
1) визнати протиправним і скасувати наказ начальника ГУНП в Сумській області Петра Токаря № 135 від 05.02.2024 “Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських БПОП ГУНП в Сумській області” в частині застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора снайперської групи батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Сумській області дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
2) визнати протиправним і скасувати наказ начальника ГУНП в Сумській області від 05.02.2024 № 44 о/с “По особовому складу” в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ;
3) поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора снайперської групи батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Сумській області з 06.02.2024;
4) стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу із розрахунку 822грн. 94коп. за кожен день вимушеного прогулу з 06.02.2024 по день ухвалення рішення.
          Рішенням Сумського окружного адміністративного  суду від 02 травня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано  наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області № 135 від 05.02.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських БПОП ГУНП в Сумській області» в частині застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора снайперської групи батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Сумській області, дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 05.02.2024 № 44 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .
Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора снайперської групи батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Сумській області з 06 лютого 2024 року.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 лютого 2024 року до 02 травня 2025 року у розмірі 371968,88 гривень (триста сімдесят одна тисяча дев`ятсот шістдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок).
          Ухвалою Сумського окружного адміністративного  суду від 02 травня 2025 року допущено до негайного виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 у справі №480/1294/24 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора снайперської групи батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Сумській області з 06 лютого 2024 року та стягнення з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 25511,01грн. (двадцять п`ять тисяч п`ятсот одинадцять гривень одна копійка).
Відповідач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 про звернення рішення до негайного виконання.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог   Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що  оскільки рішенням суду від 02.05.2025 у цій справі поновлено позивача на посаді та стягнуто з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, то на підставі ч.2 ст.371 КАС України наявні підстави для допущення до негайного виконання рішення в частині поновлення позивача на посаді та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в сумі 25511,01грн.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.
Пунктом 1 ч.6 ст. 246 КАС України визначено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.
Згідно п.6 ч.1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання рішення.
Пунктом 3 ч.1 ст. 371 КАС України встановлено, що негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Отже, в порядку ч.3 ст. 371 КАС України у судовому засіданні з повідомленням учасників справи вирішуються саме заяви про звернення рішення до негайного виконання.
Відповідно до положень ч.2 ст. 371 КАС України, суд з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження звернути рішення до негайного виконання.
Таким чином, з урахуванням наведених процесуальних норм права, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року, у даній справі, щодо поновлення позивача на посаді інспектора снайперської групи батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Сумській області з 06 лютого 2024 року та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в сумі 25511,01грн, підлягало негайному виконанню.
Враховуючи, що у даному рішенні суду питання про негайне виконання вирішено не було, судом першої інстанції правильно прийнято ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року щодо допущення негайного виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду  02.05.2025 у справі №480/1294/24 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора снайперської групи батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Сумській області з 06 лютого 2024 року та стягнення з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 25511,01грн.
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 по справі № 480/1294/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено  11.08.2025 року