УХВАЛА

30 липня 2025 року  
м. Київ

справа №460/17636/21
адміністративне провадження №К/990/31735/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Білак М.В.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2025 року
у справі №460/17636/21
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області 
про визнання бездіяльності протиправною,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області, Державної судової адміністрації України, у якому просила:
- визнати протиправними дії ТУ ДСА України в Рівненській області щодо нарахування та виплати судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , яка обіймає посаду голови суду, суддівської винагороди з 18 квітня 2020 року до 27 серпня 2020 року із застосуванням щомісячного обмеження її нарахування, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» зі змінами та доповненнями;
- зобов`язати ТУ ДСА України в Рівненській області нарахувати та виплатити судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , яка обіймає посаду голови суду, суддівську винагороду з 18 квітня 2020 року до 27 серпня 2020 року на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що встановлений на 01 січня 2020 року, щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 80 відсотків вказаного посадового окладу, щомісячної доплати, як голові суду, у розмірі 10 відсотків вказаного посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області щодо нарахування та виплати судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , яка обіймає посаду голови суду, суддівської винагороди з 18 квітня 2020 року до 27 серпня 2020 року із застосуванням щомісячного обмеження її нарахування, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» зі змінами та доповненнями;
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області нарахувати та виплатити судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , яка обіймає посаду голови суду, суддівську винагороду з 18 квітня 2020 року до 27 серпня 2020 року на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що встановлений на 01 січня 2020 року, щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 80 відсотків вказаного посадового окладу, щомісячної доплати, як голові суду, у розмірі 10 відсотків вказаного посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, з урахуванням раніше виплачених сум.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року рішення суду першої інстанції скасовано у частині задоволення позову ОСОБА_1 про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області нарахувати та виплатити їй суддівську винагороду з 18 квітня 2020 року до 27 серпня 2020 року на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що встановлений на 01 січня 2020 року, щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 80 відсотків вказаного посадового окладу, щомісячної доплати, як голові суду, у розмірі 10 відсотків вказаного посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, з урахуванням раніше виплачених сум та у задоволенні таких позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 14 листопада 2024 року постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі №460/17636/21 скасовано. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі №460/17636/21 залишено в силі.
Позивач звернулась до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, в порядку статті 383 КАС України.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду - залишено без задоволення.
Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимозі статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у справі № 460/17636/21 повернуто скаржнику.
Не погоджуючись із цим судовим рішенням, скаржник звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2025 року визначено колегію суддів для розгляду цієї касаційної скарги у складі: Жука А.В. (головуючий суддя), Мельник-Томенко Ж.М., Білак М.В.
Так, предметом касаційного оскарження є ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2025 року, якою повернуто апеляційну скаргу позивача у зв`язку з невиконанням вимог Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху.
Залишаючи апеляційну скаргу без руху суд апеляційної інстанції виснував, що на позивачку покладено обов`язок сплати судового збору, за подання заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, в порядку статті 383 КАС України, до суду як процесуальним законодавством, так і Законом України "Про судовий збір".
В касаційній скарзі скаржник посилається на правову позицію Верховного Суду викладену зокрема, в постанові від 26 травня 2025 року у справі, в якій Суд вказав, що частина друга статті 3 та підпункт 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», які уможливлюють справляння судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, постановлену в порядку статті 383 КАС України, є такими, що суперечать частині першій статті 8, частинам першій, другій статті 55, статті 129-1 Конституції України, відтак не підлягають застосуванню.
Так, відповідно до частини першої статті 133 КАС, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
В касаційній скарзі її автор не клопотав про звільнення його від сплати судового збору через майновий стан, оскільки вважає, що не повинен його сплачувати. 
В той же час, в ухвалі суду, яка є предметом касаційного оскарження, враховуючи фактичні обставини, що спричинили звернення позивача до суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що позивачу необхідно сплати судовий збір за звернення з апеляційною скаргою на загальних засадах.
В даному випадку суд касаційної інстанції має визначити наявність чи відсутність, за таких конкретних обставин справи, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.  
Отож, визнання касаційної скарги такою, що подана з дотриманням форми і порядку її подання, зокрема, щодо наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, може призвести до ситуації, коли на стадії відкриття касаційного провадження наперед може бути ухвалено рішення, що стосується суті касаційного оскарження.
Для того, щоб запобігти цьому, з огляду на відсутність об`єктивних підстав вимагати від скаржника сплати судового збору та звільняти його від сплати цього платежу, беручи до уваги вимоги закону про обов`язок сплати судового збору за подання касаційної скарги, Верховний Суд вирішив, що у цій правовій ситуації правильним і прийнятним буде рішення відстрочити скаржнику сплату судового збору за подання касаційної скарги до дати розгляду касаційної скарги.
Відповідно до частини 3 статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Так, згідно абзацу 2 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №460/17636/21 є оскарження судових рішень зазначених у частині 3 статті 328 КАС України та посилання скаржником у касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. 
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 3, 133, 334 КАС України,
УХВАЛИЛА:
1. Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2025 року у справі №460/17636/21 до закінчення розгляду справи в касаційній інстанції.
2. Відкрити провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2025 року у справі №460/17636/21. 
3. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
4. Витребувати з Рівненського окружного адміністративного суду та/або Восьмого апеляційного адміністративного суду матеріали справи №460/17636/21. 
5. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
М.В. Білак 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду