ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року 
м. Київ
справа № 560/12965/24
адміністративне провадження № К/990/13566/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про скасування постанови,
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 
на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року (постановлену колегією суддів у складі головуючого судді Драчук Т.О., суддів: Полотнянка Ю.П., Смілянця Е.С.),
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1. Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - позивач, ГУ ПФУ в Хмельницькій області) звернулося до адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просило:
1.1. скасувати постанову від 16.08.2024 ВП № 68785872 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області належним чином та в повному обсязі було виконано рішення суду, внаслідок чого накладення штрафу не можна вважати правомірним.
3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2024 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
4. Не погоджуючись із судовим рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області через підсистему «Електронний суд» 21.10.2024 подало апеляційну скаргу, у якій також просило відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.
5. Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 23.10.2024 відмовив у задоволенні клопотання ГУ ПФУ в Хмельницькій області про відстрочення сплати судового збору та встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), залишив апеляційну скаргу без руху та надав скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання документу про сплату судового збору.
5.1. Відмовляючи у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції зазначив про те, що сплата судового збору за подання заяви, скарги до суду є складовою доступу до правосуддя, поряд із цим, якщо особа діє як суб`єкт владних повноважень і фінансується з державного бюджету України, в тому числі в частині видатків на оплату судового збору, то держава, з метою забезпечення можливості здійснення якісного, ефективного та своєчасного захисту своїх прав та інтересів, повинна створити фінансові можливості і передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ. 
6. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2024 апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, у зв`язку із невиконанням позивачем ухвали цього суду від 23.10.2024 про залишення апеляційної скарги без руху та несплатою судового збору.
7. 04.12.2024 через підсистему «Електронний суд» ГУ ПФУ в Хмельницькій області вдруге подало апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2024.
8. Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27.01.2025 відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2024, визнавши неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 
8.1. Відмовляючи у поновленні строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції звернув увагу, що поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
8.2. Щодо посилання апелянта на введення воєнного стану в Україні суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач не обґрунтував, яким саме чином це вплинуло на неспроможність апелянта своєчасно звернутись з апеляційною скаргою в межах строку на апеляційне оскарження передбаченого КАС України. 
8.3. Також Сьомий апеляційний адміністративний суд зауважив, що всі учасники справи є рівними перед законом і судом, зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі, при оскарженні судових рішень в апеляційному порядку, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про неухильне виконання покладених на них обов`язків як учасника справи і намір добросовісної реалізації права на апеляційний перегляд справи.
9. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2024 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Хмельницькій області залишено без руху та запропоновано апелянту протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали звернутися до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження або вказати інші підстави для поновлення строку. 
9.1. Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції зазначив, що оскаржене судове рішення суду першої інстанції прийнято 10.10.2024, а апеляційну скаргу позивач подав 04.12.2024, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. 
9.2. Апеляційний суд послався на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2024, якою відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ПФУ в Хмельницькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
10. Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27.02.2025 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2024 у справі №    560/12965/24 за адміністративним позовом ГУ ПФУ в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про скасування постанови.
10.1. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, Сьомий апеляційний суд послався на пункт 4 частини першої статті 299 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. 
10.2. Апеляційний суд вказав, що копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянт отримав 27.01.2025 о 20:41, тобто останнім днем строку, що встановлений судом на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху є 07.02.2025. Проте, станом на 27.02.2025 ГУ ПФУ в Хмельницькій області не усунуло недоліки апеляційної скарги, не подано заяв, клопотань на поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням доводів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції
11. Не погодившись з ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2025 про відмову у відкритті апеляційного провадження, позивач звернувся до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою у якій просить її скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
11.1. Ця касаційна скарга подана на підставі частини третьої статті 328 КАС України, яка визначає перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, серед яких, зокрема ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження та посилання скаржника у касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
11.2. За змістом касаційної скарги позивач вважає висновки суду апеляційної інстанції щодо відмови у відкритті апеляційного провадження необґрунтованими і помилковими та переконує, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області сплатило судовий збір та без невиправданих зволікань звернулося до суду із апеляційною скаргою.
11.3. Крім того скаржник зауважує про те, що суд апеляційної інстанції безпідставно не врахував обставини щодо запровадження в Україні воєнного стану, що є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.
11.4. На думку скаржника суд апеляційної інстанції, усупереч вимогам статей 90, 242 КАС України, не взяв до уваги доводи та докази, наведені у відповідному клопотанні щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не надав їм жодної належної правової оцінки і не мотивував своє рішення у спосіб, передбачений процесуальним законодавством.
11.5. Скаржник наполягає, що процесуальні порушення, допущені судом апеляційної інстанції, позбавили його можливості реалізувати право на апеляційний перегляд судового рішення суду першої інстанції.
12. Ухвалою Суду від 09.04.2025 касаційну скаргу ГУ ПФУ в Хмельницькій області залишено без руху, а ухвалою від 08.05.2025 відкрито касаційне провадження за цією касаційною скаргою.
13. За інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», документ в електронному вигляді (касаційна скарга) надіслана в Електронний кабінет Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 01.04.2025 о 17:01.
14. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (0610252043430), копію касаційної скарги ГУ ПФУ в Хмельницькій області третя особа - ОСОБА_1 отримав 15.05.2025. 
15. Правом подати відзив на касаційну скаргу відповідач та третя особа не скористалися, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.
16. Ухвалою Суду від 15.08.2025 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 КАС України.
Позиція Верховного Суду
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядаються
17. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
18. Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.
19. Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
20. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені у статті 287 КАС України, частиною шостою якої передбачено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.
21. Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
21.1. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).
22. Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
23. Згідно з частиною п`ятою статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
23.1. Відповідно частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
23.2. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
24. Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
25. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення у межах доводів і вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, звертає увагу на таке.
26. Суд вважає за необхідне надати оцінку дотриманню процесуального закону також при ухваленні рішення від 27.01.2024 в частині наявності/відсутності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки саме у зв`язку із визнанням неповажними причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2024 Сьомий апеляційний адміністративний суд залишив апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Хмельницькій області без руху, а оскаржуваною ухвалою від 27.02.2025 відмовив у відкритті апеляційного провадження через не усунення недоліків шляхом подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з наведенням доводів щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
27. Предметом спору у цій справі є правомірність постанови державної виконавчої служби щодо накладення штрафу.
28. Як зазначено раніше стаття 287 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, частина шоста якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).
29. Водночас статтею 287 КАС України не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 КАС України, і на відміну від правил, установлених статтею 270 КАС України, передбачений статтею 287 КАС України строк на апеляційне оскарження не є преклюзивним.
30. Отже, причини пропуску строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їхньої поважності в загальному порядку, передбаченому КАС України, і суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав.
31. Суд також указує, що поняття «поважність причин пропуску процесуальних строків» є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
32. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До них відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Указані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.
33. Згідно з матеріалами справи, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2024 доставлено до електронного кабінету ГУ ПФУ в Хмельницькій області 10.10.2024 о 20:35, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою відповідального працівника Хмельницького окружного адміністративного суду про доставку електронного листа (а.с. 123).
34. З апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 10.10.2024 позивач звернувся вдруге 04.12.2024, тобто з пропуском встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження.
35. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, позивач зазначав, що вперше апеляційну скаргу на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2024 подав в межах строку на апеляційне оскарження. Вказану апеляційну скаргу повернуто позивачу ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2024 у зв`язку із несплатою судового збору. 04.12.2024 скаржник без необґрунтованих зволікань повторно подав апеляційну скаргу. З огляду на наведене, та із урахуванням обставин щодо запровадження в Україні воєнного стану, позивач вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження вказаного судового рішення від 10.10.2024.
37. Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Сьомий апеляційний адміністративний суд зауважив, що вдруге апелянт звернувся з апеляційною скаргою в термін понад 10 робочих днів з моменту отримання ухвали про повернення апеляційної скарги та через понад півтора місяці з дня винесення оскаржуваного рішення, хоча строк оскарження судових рішень в цій категорії справ, складає лише 10 днів з дня їх проголошення. 
38. Також суд апеляційної інстанції вказав, що позивач не обґрунтував, яким саме чином запровадження воєнного стану вплинуло на неспроможність апелянта своєчасно звернутись з апеляційною скаргою в межах строку на апеляційне оскарження передбаченого КАС України.
39. Підсумовуючи, Сьомий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що апелянтом не доведено наявності обставин, що перешкоджали йому звернутись до суду в межах строку, визначеного статтею 295 КАС України, та становили об`єктивно непереборні перешкоди, які пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення, причини пропуску строку апеляційного оскарження зазначені у вказаному клопотанні не є поважними, а тому апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2024.
40. Надаючи оцінку доводам скаржника щодо необґрунтованості вказаних висновків суду апеляційної інстанції в контексті обставин у цій справі Суд виходить із такого.
41. Верховним Судом у постановах від 21.12.2020 у справі № 580/1020/19 та від 04.03.2021 у справі № 160/2538/19 зазначив, що не вважається безумовною підставою для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження повторна подача апеляційної скарги у зв`язку з поверненням апеляційної скарги.
42. Колегія суддів враховує, що право на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним й окрім його реалізації без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
43. Та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до апеляційного суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього.
44. Суд касаційної інстанції враховує, що попереднє звернення з апеляційною скаргою та її повернення, не є об`єктивно непереборними обставинами, такими, що не залежать від волевиявлення особи та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою і в жодному разі не дають право державному органу у будь-який необмежений час після спливу строку на апеляційне оскарження реалізувати право на апеляційне оскарження судового рішення.
45. Суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
46. Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулася до суду.
47. Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії «права на суд», може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.
48. Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду.
49. Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.
50. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі №9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
51. Суд наголошує, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
52. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
53. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
54. Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
55. Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі сплином установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
56. Таким чином, наведені скаржником обставини поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2024, про те, що позивач вперше звернувся до суду з апеляційною скаргою в межах строку на апеляційне оскарження, яку було повернуто скаржнику з зв`язку з несплатою судового збору, а після сплати судового збору він повторно подав апеляційну скаргу без необґрунтованих зволікань, що на думку скаржника є поважними причинами, не можна вважати такими, що пов`язані з об`єктивними перешкодами чи труднощами, які унеможливлювали своєчасне звернення до суду, а тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо неповажності наведених скаржником причин і відсутності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження. 
57. Щодо доводів скаржника про поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану, то Верховний Суд погоджується, що це суттєво ускладнило (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади (місцевого самоврядування). Водночас Суд уважає за необхідне зазначити, що введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків у судових справах, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.
58. Натомість, Суд визнає, що наведені обставини могли ускладнити подання апеляції, однак скаржник не довів їхнього реального впливу на неможливість своєчасного оскарження. Враховуючи, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області не підтвердило належними та допустимими доказами наявність конкретних обставин, які унеможливили звернення до суду апеляційної інстанції в межах визначеного КАС України строку, Суд погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про необґрунтованість підстав пропуску строку на апеляційне оскарження з цих причин.
59. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
60. Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції- без змін.
61. З огляду на результат касаційного розгляду, Суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі № 560/12965/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк   В.М. Соколов