УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

24 липня 2025 року  
м. Київ

справа №560/706/25
адміністративне провадження №К/990/23785/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Стеценка С.Г., 

перевіривши касаційну скаргу   ОСОБА_1 
на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року (суддя Шевчук О.П.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року (колегія у складі суддів Боровицького О.А., Ватаманюка Р.В.,  Курка О.П.)
у справі № 560/706/25
за позовом    ОСОБА_1 
до   Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області   
про   визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФ України в м. Києві) та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУ ПФ України в Івано-Франківській області), в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФ України в Івано-Франківській області від 01.01.2025 № 222550015407 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію державного службовця за віком за нормами Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язати ГУ ПФ України в м. Києві зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 15.02.1993 по 07.04.1997 та з 14.04.1997 по 22.05.2015 в органах державної податкової служби;
- зобов`язати ГУ ПФ України в м. Києві призначити і здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 26.12.2024 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначених у довідках, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області: 1) про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 09.12.2024 № 356/Д/22-01-10-02-06; 2) про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як-20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби від 09.12.2024 № 355/Д/22-01-10-02-06.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.02.2025, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025, позов задоволено частково. А саме:
- визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФ України в Івано-Франківській області від 01.01.2025 № 222550015407про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язано ГУ ПФ України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 15.02.1993 по 07.04.1997 та з 14.04.1997 по 22.05.2015 в органах державної податкової служби;
- зобов`язано ГУ ПФ України в м. Києві перевести з 26.12.2024 ОСОБА_1 на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» без урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за від 09.12.2024 № 356/Д/22-01-10-02-06, від 09.12.2024 № 355/Д/22-01-10-02-06, виданих заступником начальника управління - начальником відділу оплати праці управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління ДПС в Хмельницькій області;
- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

03.06.2025 ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.02.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ухвалити у відповідній частині нове рішення про задоволення позову.
Верховний Суд ухвалою від 23.06.2025 залишив касаційну скаргу без руху відповідно до ч. 2                           ст. 332 КАС України.
10.07.2025 від позивача надійшла заява щодо усунення недоліків разом з уточненою редакцією касаційної скарги, в якій наведені обгрунтування щодо підстав касаційного оскарження судових рішень. Отже, недоліки, які слугували підставою для залишення касаційної скарги без руху, усунуто скаржником своєчасно. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Підставою касаційного оскарження судового рішення позивач заявив п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, мотивуючи її неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм ч. 1 ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622, без урахування висновку щодо їх правозастосування у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 27.01.2023 у справі           № 340/4184/21 та від 05.03.2025 у справі № 560/5916/24 (а саме щодо того, що: «позивач на час звернення за призначенням пенсії не займала посаду державної служби, тому з урахуванням положень ст. 37 Закону № 3723-ХІІ розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.»); крім того, посилався на застосування судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин положень п. 5 і 6 Порядку № 622 у неналежній редакції, а також, що застосована судами правова позиція Великої Палати Верховного Суду, наведена у постанові від 13.02.2019 у зразковій справі № 822/524/18, нерелевантна спірних правовідносинам. 
Одночасно скаржник покликається на те, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес.
Такі аргументи скаржника потребують перевірки в частині правильності застосування судами норм матеріального права та дотримання ними приписів процесуальних права при прийнятті оскаржуваних судових рішень.

Скарга відповідає вимогам ст. 330 КАС України, підстав для залишення в касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження немає.

Керуючись ст.ст. 328 - 335, 338, 359 КАС України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року.
2.  Витребувати з Хмельницького окружного адміністративного суду справу № 560/706/25.
3.  Направити особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження.
4. Установити відповідачам десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подачі відзивів на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб

Суддя                                                                                                              С.Г. Стеценко