УХВАЛА
про визнання необгрунтованою заяву про відвід 

10 липня 2025 року 
м. Київ
справа №990/162/25
адміністративне провадження №П/990/162/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Єзерова А.А.,
суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В., Рибачука А.І., Чиркіна С.М.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Єзерова Альберта Анатолійовича від розгляду справи №990/162/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним оцінювання практичного завдання, виконаного 24.02.2025, визнання протиправними та скасування рішень Вищої кваліфікаційної комісії України від 12.03.2025 №48/зп-25, №49/зп-25, в частині, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
14.04.2025 до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії України, в якій просив: 
визнати протиправним та таким, що здійснене з порушенням процедури проведення кваліфікаційного іспиту, оцінювання Вищою кваліфікаційною комісією суддів України практичного завдання, виконаного ОСОБА_1 24.02.2025 в межах конкурсу, оголошеного рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14.09.2023 №94/зп-23 (зі змінами);
визнати протиправним і скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 12.03.2025 №48/зп-25 в частині, що стосується ОСОБА_1 (код кандидата (перше судове рішення) - 0036116, код кандидата (друге судове рішення) - 0084617);
визнати протиправним і скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 12.03.2025 №49/зп-25 в частині, що стосується ОСОБА_1 ;
зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України провести повторне оцінювання практичного завдання, виконаного ОСОБА_1 24.02.2025 (код кандидата (перше судове рішення) - 0036116, код кандидата (друге судове рішення) - 0084617), яке доручити усьому складу членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, за виключенням членів комісії, які вже брали участь в оцінюванні практичного завдання виконаного ОСОБА_1 , та в залежності від результатів повторного оцінювання прийняти рішення про допуск або відмову у допуску ОСОБА_1 до другого етапу кваліфікаційного оцінювання (дослідження досьє та проведення співбесіди) в межах конкурсу, оголошеного рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14.09.2023 №94/зп (зі змінами);
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір.
Верховний Суд ухвалою від 15.04.2025 відкрив провадження у справі № 990/162/25, визначив, що ця справа розглядатиметься у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами у строк, установлений статтею 258 КАС України.      
Верховний Суд ухвалою від 14.05.2025 перейшов до розгляду справи №990/162/25 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
08.07.2025 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Єзерова Альберта Анатолійовича від розгляду справи №990/162/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним оцінювання практичного завдання, виконаного 24.02.2025, визнання протиправними та скасування рішень Вищої кваліфікаційної комісії України від 12.03.2025 №48/зп-25, №49/зп-25, в частині, зобов`язання вчинити певні дії.
Заява про відвід судді обґрунтована наявністю підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України, а саме тим, що у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді.
Так, зокрема, заява про відвід судді мотивована тим, що головуючий суддя у цій справі Єзеров Альберт Анатолійович розглядає справу в умовах наявного конфлікту інтересів, оскільки станом на 07.07.2025 продовжує бути кандидатом на посаду члена Експертної ради, добір до якої здійснює Вища кваліфікаційна комісія суддів України.
На обґрунтування підстав для відводу посилається на положення статей 1, 17 Кодексу суддівської етики, затвердженого V з`їздом суддів України 24.10.2002, відповідно до яких суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя повинен уникати взаємовідносин, які можуть вплинути на незалежність та неупередженість судді.
Також, заявник у заяві про відвід покликається на пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, які також ураховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, яким визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. 
Дослідивши зміст заяви про відвід судді, матеріали позову, проаналізувавши мотиви та обґрунтування заявленого відводу, Суд виходить із такого.
За правилами частини першої статті 40 КАС України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
За умовами пунктів 2, 4 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (частина третя статті 40 КАС України).
За правилами частини четвертої статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Перевіряючи мотиви, з яких позивач виходив, обґрунтовуючи заяву про відвід судді Єзерова Альберта Анатолійовича, Верховний Суд зазначає, що надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій у цій справі, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".
Практика ЄСПЛ свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.
У рішенні від 09.11.2006 в справі "Білуха проти України", заява N33949/02 ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).
Стосовно об`єктивного критерію ЄСПЛ указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).
Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами. Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Разом з цим, Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Оцінивши наведені у заяві про відвід мотиви, колегія суддів зазначає, що позивач не заявляє про обставини, які б свідчили про суб`єктивну неможливість розгляду суддею Єзеровим Альбертом Анатолійовичем цієї справи безсторонньо й неупереджено.
Наведені позивачем аргументи щодо упередженості судді Єзерова Альберта Анатолійовича не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.
Із поданої позивачем заяви про відвід судді не вбачається обставини, які б свідчили про об`єктивну неможливість розгляду суддею Єзеровим Альбертом Анатолійовичем цієї справи безсторонньо й неупереджено, чи про особисту зацікавленість в результаті її розгляду. Наведені заявником фактичні обставини не можуть об`єктивно свідчити на користь висновку про наявність достатніх підстав для виникнення у будь-якого стороннього спостерігача об`єктивно обґрунтованого сумніву у безсторонності суду.
Відтак, надавши оцінку інформації, наведеній позивачем у заяві про самовідвід, колегія суддів дійшла висновку, що з предмета та меж заявлених позовних вимог та зазначених у позовній заяві доводів не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на можливу упередженість Єзерова Альберта Анатолійовича як судді, його необ`єктивність при розгляді цієї справи чи заінтересованість у результаті розгляду справи. 
02.05.2025 Єзеров А.А. звернувся до Ради суддів України за роз`ясненням щодо наявності або відсутності конфлікт інтересів у зв`язку із включенням Єзерова А.А. до списку кандидатів до складу Експертної ради за квотою Ради суддів України. У цьому зверненні суддя Єзеров А.А. вказав, що у нього в провадженні перебувають справи, в яких оскаржується рішення ВККСУ, прийняті за результатами складання кваліфікаційного іспиту на посади суддів апеляційних адміністративних судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням ВККСУ від 14.09.2023 №94/зп-23. 
Рада суддів України листом від 14.05.2025 № 9рс-289/25-вих. повідомила, що порушені у зверненні питання стосуються конфлікту інтересів, який може бути врегульований у порядку, визначеному процесуальним законом. Вказала, що при визначенні наявності чи відсутності конфлікту інтересів слід перш за все виходити з приватного інтересу судді, який розглядає конкретну справу, та можливості впливу такого приватного інтересу на об`єктивність чи неупередженість рішення такого судді. Сам по собі розгляд справ за участю ВККСУ свідчить про відсутність у діях судді конфлікту інтересів за умови відсутності приватного інтересу. При цьому слід керуватись пунктом 1 рішення РСУ від 04.11.2016 № 75, яким роз`яснено, що про виникненні конфлікту інтересів під час судових проваджень способами врегулюванні конфлікту інтересів є: розкриття суддею інформації про конфлікт інтересів, відвід, самовідвід.
У всіх аналогічних справах суддя Єзеров А.А. розкриває інформацію про конфлікт інтересів. Відводів після розкриття такої інформації сторони не заявляли. Цю справу суд ще не розглядав. 
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що з предмета та меж заявлених позовних вимог та зазначених у позовній заяві доводів, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на можливу упередженість судді Єзерова Альберта Анатолійовича як судді, у справі, що розглядається, або його необ`єктивність при її розгляді чи заінтересованість у результаті її розгляду, у зв`язку із чим заяву позивача про відвід судді Єзерова Альберта Анатолійовича необхідно визнати необґрунтованою.
Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Керуючись статтями 36, 40 КАС України Суд
УХВАЛИВ:
Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Єзерова Альберта Анатолійовича від розгляду справи № 990/162/25 необґрунтованою.
Передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Єзерова Альберта Анатолійовича від розгляду справи № 990/162/25 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров 

Суддя                                                                                                    А.Ю. Бучик

Суддя                                                                                                    Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                    А.І. Рибачук

Суддя                                                                                                    С.М. Чиркін