ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4634/25 Справа № 202/15066/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Білоусова О. М. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.
при секретарі – Коляді Я.Ю. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний банк “Укргазбанк” на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2025 року по справі за заявою публічного акціонерного товариства акціонерний банк “Укргазбанк” про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів та видачу дублікатів виконавчих листів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2024 року ПАТ АБ “Укргазбанк” звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів та видачу дублікатів виконавчих листів по справі № 2/0510/115/2012, щодо стягнення заборгованості з  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 . 
Ухвалою  Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2025 року у задоволенні заяви ПАТ АБ «Украгазбанк» про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів та видачу дублікатів виконавчих листів  відмовлено. 
Ухвала суду мотивована тим, що стягувач з моменту винесення постанови про повернення виконавчого документа, фактично не здійснював реалізацію своїх процесуальних прав та контроль за належним виконанням процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, представника заявника суду не надав. Хоча така підстава як окупація м. Донецька не залежала від волі заявника, разом з тим стягувач фактично не цікавився ходом виконання судового рішення тривалий час, а саме з 2014 року, майже 10 років.
В апеляційній скарзі ПАТ АБ “Укргазбанк” просять ухвалу суд скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції щодо того, що заявником не надано жодного належного та достатнього доказу на підтвердження поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, а тому суд не вбачає підстав для видачі дублікатів виконавчих листів, зробленим на підставі неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 23 травня 2012 року по цивільній справі №2/0510/115/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» міста Києва в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та штрафу за невиконання умов договору іпотеки, задоволено.
На виконання вказаного рішення банком були отримані та пред`явлені до примусового виконання виконавчі листи, за якими:
1. (ВП 34453539) Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10 листопада 2014 року виконавчий лист № 2/0510/115 виданий 07.09.2012 Гірницьким районним судом м. Макіївки, боржник ОСОБА_1 , начебто було повернуто стягувачу;
2. (ВП №37307064) Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10 листопада 2014 року виконавчий лист № 2/0510/115/2012 виданий 07.09.2012 Гірницьким районним судом м. Макіївки, боржник ОСОБА_2 , начебто було повернуто стягувачу.
Представник заявника зазначає, що до теперішнього часу жодних процесуальних документів, зокрема постанов державного виконавця про повернення виконавчих листів стягувачу та оригіналів виконавчих листів, на адресу АБ «УКРГАЗБАНК» не надходило.
Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів та видачу дублікатів виконавчих листів, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що стягувач з моменту винесення постанови про повернення виконавчого документа, фактично не здійснював реалізацію своїх процесуальних прав та контроль за належним виконанням процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, представника заявника суду не надав. Хоча така підстава як окупація м. Донецька не залежала від волі заявника, разом з тим стягувач фактично не цікавився ходом виконання судового рішення тривалий час, а саме з 2014 року, майже 10 років.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі – Закон № 1404-VIII), згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень якого: виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду».
Аналогічні висновки викладено і в інших постановах Верховного Суду.
У постановах Верховного Суду від 01 березня 2023 року в справі № 433/1335/14 (провадження № 61-12614св22), від 19 липня 2022 року в справі № 750/13088/14 (провадження № 61-2110св22), від 20 травня 2022 року в справі № 1005/7133/2012 (провадження № 61-21381св21), від 21 липня 2021 року в справі № 635/2225/13 (провадження № 61-7731св21), від 18 листопада 2020 року в справі № 263/4331/18 (провадження № 61-8286св20) визначено, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який має обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.
Станом на 23 травня 2012 року (дата видачі виконавчих листів) була чинною редакція частини першої статті 22 Закону «Про виконавче провадження» № 606-XIV, згідно з якою виконавчі документи могли бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV в редакції чинній на момент видачі виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.
Відповідно до статті 22 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, – протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи – протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень – з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, – з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах – з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів - з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.
Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»).
Зміст наведеної норми Закону України «Про виконавче провадження» передбачає обізнаність особи про хід і обставини виконавчого провадження. Тобто, стягувач, як сторона виконавчого провадження, мав безперешкодну можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження і вчинити передбачені законом дії за наслідками завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів.
З огляду на викладене, не заслуговують на увагу доводи заявника про те, що, військова окупація території України, втрата Банком документації, втрата матеріалів судового провадження по справі №2/0510/115/2012 перешкоджали Банку для вчасного звернення з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та перешкоджали пред`явити їх вчасно до виконання, оскільки заявник не проявив себе, як сумлінний стягувач і протягом більше ніж десяти років після пред`явлення виконавчого листа до виконання не цікавився ходом виконавчого провадження.
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.
Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.
Згідно рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
В даному випадку, оскільки заявником ПАТ АБ “Укргазбанк” не було вжито всіх заходів, щоб з розумним інтервалом часу цікавитись виконавчим провадженням у справі за власним позовом, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку.
Колегія суддів також враховує, що ПАТ АБ “Укргазбанк” був обізнаний про відкриття виконавчого провадження і як учасник виконавчого провадження мав повний доступ до інформації, наявної у Автоматизованій системі виконавчих проваджень, в якій відображаються дані про всі рішення у виконавчому провадженні.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а відтак, - і про видачу дубліката виконавчого листа, з огляду на те, що недбале ставлення до процесуальних обов`язків з боку стягувача, за таких обставин, не може виправдовувати пропуск відповідних процесуальних строків, оскільки фактично покладає надмірний тягар на боржника.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для її скасування.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що процесуальне питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа судом першої інстанції вирішено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк “Укргазбанк”  – залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2025 року  — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Вступна та резолютивна частина постанови проголошена 29 липня 2025 року.
Повний текст судового рішення складено 31 липня 2025 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді І.А. Єлізаренко 

О.В. Свистунова