Справа № 127/1113/25
Провадження № 22-ц/801/1761/2025
Категорія: 10
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року	Справа № 127/1113/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинський В.П.,
суддів Голоти Л.О., Копаничук С.Г., 
за участі секретаря судового засідання Литвин Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про зупинення провадження від 26 червня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях, про визнання майна особистою власністю та визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, 

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року  ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях, про визнання майна особистою власністю та визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним. 
До початку підготовчого засідання представник  ОСОБА_2 – адвокат Покоєвич А.О. подав клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області про зупинення провадження від 26 червня 2025 року зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду  ОСОБА_4  подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації та, перебуваючи на військовій службі 31 грудня 2024 року під час виконання бойового завдання при спробі зайняти ВП «Рубіж» в районі н.п. Петропавлівка Донецької області, зник безвісти. Вказане унеможливлює його явку до суду на невизначений строк. 
З метою недопущення порушення прав учасників провадження на справедливий судовий розгляд, враховуючи, що законом чітко визначено обов`язок суду зупинити провадження у справі за обставин перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, суд вважав за необхідне провадження в даній справі зупинити до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
З вказаним висновком колегія суддів погоджується.
Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 , позивачка просила визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Fiat Doblo, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , укладеного 04.10.2024 року між комісіонером в інтересах ОСОБА_2 - Калинівською філією ТОВ «Автоплюс К» та покупцем - ОСОБА_3 та застосувати наслідки недійсності даного правочину.
Встановлено, відповідач ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час мобілізації з 11 березня 2022 року, що підтверджується наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.03.2022 року № 40, та з 06.11.2024 року перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою (Форма 5) від 05.06.2025 року № 1884/43/1523.
31.12.2024 року  ОСОБА_2 зник безвісті під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Петропавлівка Донецької області, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 14.01.2025 року № 16.
У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2025 року № 65, солдата  ОСОБА_2 , який перебуває в полоні з 31.12.2024 року, було зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , утримуючи у списках особового складу військової частини.
Перебування  ОСОБА_2 у полоні підтверджено Міжнародним Комітетом Червоного Хреста, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 26.02.2025 року № 59.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, що перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Такі висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №456/2541/19.
З 24 лютого 2022 року у зв`язку зі збройною агресією росії в Україні оголошено та продовжується воєнний стан.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008.
Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.
Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі безвісної відсутності - до визнання його в установленому порядку безвісно відсутнім або оголошення померлим. Загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступного після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець, визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, - з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно п. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яке виплачується щомісячно сім`ям зазначених військовослужбовців.
Враховуючи зазначені положення законодавства, а також те, що відповідач, до якого пред`явлено позов про визнання майна особистою власністю та визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, 31 грудня 2024 року зник безвісти під час виконання бойових завдань в ході ведення бойових дій, на день постановлення ухвали знаходиться в полоні, досі перебуває на обліку в військовій частині, в встановленому Цивільним кодексом порядку не визнаний померлим чи безвісти відсутнім, колегія вважає, що військова служба позивача не припинена.
За нинішньої редакції пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України в суду є імперативний обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони у складі ЗСУ або інших військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення АТО. За такого формулювання процесуального закону суд обмежений у методах для вирішення балансу інтересів при зупиненні провадження у справах, де однією зі сторін є військовослужбовець.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 має представника, який може представляти його інтереси в суді під час розгляду даної справи не заслуговують на увагу, оскільки нинішня конструкція норми зобов`язує суди зупиняти провадження у справі за вказаною підставою незалежно від того, чи є в нього представник у процесі.
Якщо учасник справи служить у ЗСУ, надає відповідні докази та клопоче про зупинення провадження у справі з цих підстав, у суду немає дискреції відмовити в задоволенні такого клопотання.
З урахуванням встановленого п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України обов`язку суду зупинити провадження по справі, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що у зв`язку із перебуванням відповідача у складі ЗСУ провадження по даній справі необхідно зупинити.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали. З огляду на викладене, висновок місцевого суду про зупинення провадження є правильним.
Також апеляційний суд зауважує, що заява ОСОБА_1 про те, що 24 липня 2025 року ОСОБА_2 повернувся з полону не впливає на вирішення апеляційної скарги, оскільки звільнення з полону відбулось після постановлення ухвали судом першої інстанції. Зазначене у заяві може слугувати підставою для поновлення провадження у справі, що відноситься до компетенції суду першої інстанції.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було дотримано норм процесуального права при вирішенні по суті цього питання, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись статтями 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про зупинення провадження від 26 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:                                 В.П. Рибчинський
Судді:                                                                Л.О. Голота
                                                                               С.Г. Копаничук