Справа №359/1551/25	 	 	                       	Головуючий у І інстанції Кабанячий Ю.В.	
Провадження № 33/824/3492/2025 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
15 серпня 2025 року                                                                          м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Шроль В.Р., розглянувши                        у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 березня              2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП                   у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,
 
В С Т А Н О В И В :
За постановою09.01.2025 о 07 год. 07 хв. в с. Проліски Бориспільського р-ну Київської обл., 25 км. Бориспільського шосе, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA AVENSIS д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови), від проходження огляду на стан сп`яніння  на місці зупинки та в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності просить, постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки винесена                   з порушенням норм процесуального та матеріального права, а справу розглянуто без повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.
 
Вважає, що суддя не надав належної правової оцінки тим обставинам, що ОСОБА_1 до медичного закладу не доставлявся ,  він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом, а постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126КУпАП не містить підпису уповноваженої особи.  
 
Крім того, зазначає, що про складання протоколу  про адміністративне правопорушення і про його розгляд у суді першої інстанції йому не було відомо.
 
Крім того, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, звертається з клопотанням про поновлення строку                        на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся                    без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, копію постанови ОСОБА_1 не отримував, а про наявність рішення судді стало відомо лише 19.05.2025 року після ознайомлення з матеріалами справи                                  в приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області.
 
У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді  у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів                 з дня винесення постанови.
 
З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 04.03.2025 року, а апеляційна скарга на неї подана 28.05.2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.
 
Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся без його участі,  копія постанови в строк, передбачений ст. 285 КУпАП, ОСОБА_1 вручена не була, а була ним отримана у приміщенні суду лише 19.05.2025року, у зв`язку з чим причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними. 
 
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи   з наступного.
 
За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується сукупністю доказів, яким суддя надав належну правову оцінку.
 
Під час апеляційного розгляду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснив, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у лікаря - нарколога, оскільки перебував у емоційному стані, вважаючи поведінку поліцейських неправомірною, які безпричинно його зупинили, вели себе провокаційно, висунули вимогу пройти  огляд на стан алкогольного сп`яніння, хоча спиртних напоїв не вживає тривалий час.
 
  З відеозапису події з бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на місці водія у автомобілі, оспорює правильність зупинки його працівниками поліції з використанням нецензурних слів та відмовляться від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, на що поліцейський йому роз`яснює права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП,  і повідомляє про те, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення.
 
Зазначеними доказами спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, йому не пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного  сп`яніння у медичному закладі та не було повідомлено про складання щодо нього відповідних матеріалів, якими зафіксований факт вчинення ним порушення вимог п.2.5 ПДР.
Та обставина, що на копії постанови про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП відсутній підпис уповноваженої особи, не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 порушення вимог п.2.5 ПДР.
 
Є  слушними доводи апеляційної скарги про те, що суддя допустив порушення прав ОСОБА_1 на участь у судовому розгляді справи щодо нього без даних про належне повідомлення про час та місце судового засідання. Проте, його стан відновлений під час апеляційного розгляду, оскільки йому забезпечена реалізація  прав, передбачених ст.268 КУпАП, скориставшись якими він не надав доказів своєї невинуватості.
 
Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги правильності висновків судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують. 
 
Також захисником Линником Є.В. до суду апеляційної інстанції надані письмові пояснення, якими заперечуються доводи, викладені ним у апеляційній скарзі про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та ставиться питання про безпідставність зупинення поліцейськими транспортного засобу, що за теорією «плодів отруйного дерева»  автоматично тягне за собою недійсність доказів, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, відеозапису події з бодікамери поліцейського, направленні на огляд до медичного закладу. Оскільки факт зупинки транспортного засобу поліцейським не охоплюється об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то застосування доктрини «плодів отруйного дерева»  до доказів, якими підтверджується факт відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є неприпустимим.
 
Крім того, у вказаних письмових поясненнях захисник стверджує поза межами доводів апеляційної скарги про те, що   ОСОБА_1 на момент зупинки транспортного засобу був військовослужбовцем Збройних Сил України , тому поліцейські не мали повноважень на  проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
 
Проте, така позиція не ґрунтується на вимогах закону, оскільки ст.266-1 КУпАП  не передбачено того, що інші посадові особи, а ніж працівники поліції можуть, проводити огляд осіб, які керують транспортними засобами  на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу  або доставляти їх до закладів охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
 
Істотних процесуальних порушень, які б могли слугувати безумовними підставами для скасування судового рішення, не встановлено.
 
Таким чином, відсутні підстави вважати, що доводи апеляційної скарги і пояснень захисника мають наслідками закриття провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33 КУпАП.
 
За таких обставин постанова є законною.
 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
     
      П О С Т А Н О В И В:
 
         Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2025 року.
 
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                             В. Р. Шроль