УХВАЛА
 
26 серпня 2025 року
м. Київ
 
справа № 553/2661/22
провадження № 61-10775ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                         Тітова М. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Фабро Євгеній Альбертович, на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2022 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за період з 01 жовтня 2016 року по
01 грудня 2021 в сумі 16 533,91 грн та судовий збір - 2 481,00 грн.
26 лютого 2025 року Ленінський районний суд м. Полтави ухвалив рішення, залишене без змін постановою Полтавського апеляційного суду від
18 серпня 2025 року, якимпозов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» задовольнив.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 16 533,91 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн.
19 серпня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Фабро Є. А., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року, сформованою в системі «Електронний суд».
У відкритті касаційного провадження належить відмовити з наступних підстав.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на
01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.
Ціна позову в цій справі станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
(3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн). 
У скарзі заявник зазначає, що: 1. касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; 2. справа має виняткове значення для заявника; 3. суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин і призвело до ухвалення незаконного рішення, посилаючись при цьому на підпункт «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, так і для висновку про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
При цьому Верховний Суд не приймає до уваги посилання заявника на підпункт «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України оскільки його обґрунтування не відповідає положенням вказаної норми.
Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права із зазначенням підстав касаційного оскарження є виконанням вимог щодо оформлення касаційної скарги відповідно до статей 389, 392 ЦПК України і не вказує на наявність випадків, вказаних заявником у касаційній скарзі, та фактично підтверджує незгоду особи, яка її подала, з оскаржуваними судовими рішеннями.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення;
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Фабро Євгеній Альбертович, на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від
18 серпня 2025 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                              Є. В. Коротенко
А. Ю. Зайцев
М. Ю. Тітов