П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
25 червня 2025 року                                                                                     м. Київ            
 
Справа №758/13001/24
Апеляційне провадження №22-ц/824/9459/2025
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:                   судді-доповідача:                 Соколової В.В.
суддів:                                   Верланова С.М.,  Поліщук Н.В.
за участю секретаря             Рябошапки М.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Патріот» на рішення Подільського районного суду міста Києва,  ухваленого під головуванням судді  Петрова Д.В. 18 лютого 2025 року в м. Київ, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Патріот» про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних нарахувань,
 
В С Т А Н О В И В
 
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача  на свою користь 3% річних в розмірі 18055,12 грн та інфляційні нарахування в розмірі 92151,68 грн, а сього 110206,80 грн.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що поданню даного позову передував розгляд судами іншої справи №758/6310/18, в якій були встановлені важливі для даної справи обставини та стягнуто з відповідача на користь позивача, зокрема, основну заборгованість.
Так, судами у справі №758/6310/18 встановлено, що у квітні 2015 року позивач придбав лотерейний білет першої серії випуску Державної грошової миттєвої лотереї «Своє житло», яку проводило ПрАТ «Патріот». Стерши захисний шар з ігрового поля, позивач виявив виграшну комбінацію, тобто співпадіння трьох чисел «2 000 000» у білеті, що означає виграш у розмірі 2000000 грн.
14 квітня 2015 року ПрАТ «Патріот» було прийнято від позивача лотерейний білет ДМЛ «Своє житло» під номером 19 01 046 01 033 для проведення експертизи та визначення права на отримання виграшу.
В подальшому ПрАТ «Патріот» відмовило позивачу у виплаті виграшу за лотерейним білетом. Як на підставу відмови у виплаті виграшу, ПрАТ «Патріот» відповідно до листа від 30 вересня 2015 року вих. № 169/01 посилалося на порушення належного порядку розподілу призового фонду лотереї, як наслідок виготовлення контрагентом ПрАТ «Патріот» - ТОВ «Укрспецполіграфія» більшої кількості виграшних білетів першої серії лотереї із суперпризом. Однак дана обставина не може, відповідно до Умов проведення лотереї, бути правомірною підставою для невиплати виграшу.
За результатами розгляду справи № 758/6310/18 судами встановлено, що відповідач в односторонньому порядку ухилився від виконання зобов'язань перед позивачем без належних на те підстав.
Постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року у справі №758/6310/18 позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Патріот» задоволено частково - вирішено стягнути з ПрАТ «Патріот» на користь позивача кошти в якості виграшу за результатами лотереї в розмірі 285714,29 грн без урахування податків і зборів, в задоволенні інших позовних вимог, у тому числі про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, відмовлено.
За результатами розгляду касаційної скарги позивача постановою Верховного Суду від 22 травня 2024 року скасовано вказану постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, та передано справу на новий розгляд у цій частині до суду апеляційної інстанції. При цьому Верховний Суд погодився з постановою апеляційного суду в частині стягнення суми виграшу у розмірі 285714,29 грн та не встановив підстав для зміни судового рішення в цій частині.
Після повернення справи з Верховного Суду та за результатами нового розгляду постановою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2024 року у справі № 758/6310/18 встановлено, що саме з 01 жовтня 2015 року (наступний день після відмови у виплаті) у позивача виникло право на стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з безпідставним ухиленням відповідача від виплати виграшу.
Здійснюючи розрахунок інфляційних втрат та 3% річних судом враховано розмір основного зобов`язання (суми виграшу) 285714,29 грн, період прострочення виплати виграшу з 01 жовтня 2015 року по 17 січня 2022 року (по дату розрахунку нарахувань згідно заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог) та вирішено стягнути з ПрАТ «Патріот» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 208740,51 грн та 3% річних у розмірі 54 012,74 грн за вказаний період. Тобто постановою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2024 у справі № 758/6310/18 вирішено стягнути з ПрАТ «Патріот» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати та 3% річних за період з 01 жовтня 2015 року по 17 січня 2022 року.
Відповідач сплатив суму основної заборгованості (частину виграшу в лотерею) лише 26 лютого 2024 року відповідно до платіжної інструкції № 64. З огляду на це, період з 01 жовтня 2015 року до 26 лютого 2024 року включається до періоду прострочення виплати заборгованості. Саме за частину цього періоду: з 18 січня 2022 року по 25 лютого 2024 року позивач має право нарахувати та стягнути інфляційні втрати та 3% річних.
 
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Патріот» про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних нарахувань - задоволено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Патріот» на користь ОСОБА_1 3% річних в розмірі 18055 (вісімнадцять тисяч п`ятдесят п`ять) грн 12 коп та інфляційні нарахування в розмірі 92151 (дев`яносто дві тисячі сто п`ятдесят одну) грн 68 коп, а всього - 110206 (сто десять тисяч двісті шість) грн 80 коп.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Патріот» 1211 (одна тисячі двісті одинадцять) грн 220 коп судового збору в дохід держави.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання щодо сплати на користь позивача виграшу за результатами лотереї, а тому суд прийшов до висновку, що на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних.
 
Не погодилось із зазначеним судовим рішенням ПрАТ «Патріот», представником товариства подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, в рішенні наведені висновки, які не відповідають обставинам справи, а також судом неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи.
Представник відповідача вказує на те, що зобов`язання відповідача щодо сплати грошових коштів на користь позивача у розмірі 285714,29 грн у якості виграшу за результатами лотереї «Своє житло», виникло саме на підставі постанови Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року, якою був змінений розподіл призового фонду лотереї «Своє житло», враховуючи висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі №757/4383/16-ц. Правильність визначення розміру грошового зобов`язання у розмірі 285714,29 грн у якості виграшу за результатами лотереї «Своє житло» було підтверджене постановою Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі №758/6310/18.
ПрАТ «Патріот», як тільки отримав постанову Київського апеляційного суду та банківські реквізити для сплати коштів у якості виграшу згідно постанови від представника позивача, в добровільному порядку повністю виконав постанову, зокрема сплатив на користь позивача кошти в якості виграшу за результатами лотереї в розмірі 285714,29 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 64 від 26 лютого 2024 року.
Тобто відповідач 26 лютого 2024 року в добровільному порядку та своєчасно виконав зобов`язання про сплату 285714,29 грн у якості виграшу за результатами лотереї «Своє житло».
Зважаючи на те, що відповідачем своєчасно та в повному обсязі було виконане грошове зобов`язання в розмірі 285714,29 грн, то відповідно у позивача відсутнє право вимагати від відповідача сплати інфляційних та 3% річних, що не було враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення.
На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення. Судові витрати покласти на позивача.
 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вказує на те, що  позиція відповідача викладена в апеляційній скарзі, не спростовує висновків суду першої інстанції, що викладені у рішенні, яке відповідає всім нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
 
В судовому засіданні представник відповідача  - адвокат Боксер І.Ю. підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просила про її задоволення.
Представник позивача - адвокат Гаврилова І.А. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін. 
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з такого.
 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги по суті спору, апеляційним судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року у справі №758/6310/18 позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Патріот» задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Патріот» на користь ОСОБА_1 кошти в якості виграшу за результатами лотереї в розмірі 285714, 29 грн без урахування податків і зборів, в задоволенні інших позовних вимог, у тому числі про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, відмовлено /а.с.45-55/.
Постановою Верховного Суду від 22 травня 2024 року скасовано постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, та передано справу на новий розгляд у цій частині до суду апеляційної інстанції. При цьому Верховний Суд погодився з постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року в частині стягнення суми виграшу у розмірі 285714,29 грн та не встановив підстав для зміни судового рішення в цій частині /а.с.26-44/.
Постановою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2024 року у справі №758/6310/18 встановлено, що саме з 01 жовтня 2015 року (наступний день після відмови у виплаті) у ОСОБА_1   виникло право на стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з безпідставним ухиленням відповідача від виплати виграшу.
Здійснюючи розрахунок інфляційних втрат та 3% річних судом враховано розмір основного зобов`язання (суми виграшу) 285714,29 грн, період прострочення виплати виграшу з 01 жовтня 2015 року по 17 січня 2022 року (по дату розрахунку нарахувань згідно заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог) та вирішено стягнути з ПрАТ «Патріот» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 208740,51 грн та 3% річних у розмірі 54012,74 грн за вказаний період /а.с.17-25/.
Відповідач відповідно до платіжної інструкції № 64 від 26 лютого 2024 року здійснив переказ грошових коштів у розмірі 285714,29 грн на банківський рахунок ОСОБА_1 /а.с.16/.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ст. 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають в його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Грошове зобов`язання це - цивільне правовідношення, в якому праву вимоги кредитора кореспондує юридичний обов`язок боржника здійснити відповідний платіж, тобто вчинити дію, що полягає у передачі грошей.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц вказала на те, що за змістом вказаної норми права нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на суму боргу входять у склад грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання як спосіб захисту грошового інтересу і полягає у відшкодуванні грошових втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляції та отримані компенсації за неналежне виконання зобов`язань.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань
 
В силу ч.ч.1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом ст. 12, ст.81 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В порядку визначеному ч.ч.4,5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
 
З наведених обставин справи вбачається, що між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини внаслідок укладення угоди в момент придбання та оплати вартості лотерейного білета. 
Судовими рішеннями у справі №758/6310/18 встановлені обставини щодо порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань перед позивачем, стягнута сума боргу у розмірі 285714,29 грн, інфляційні втрати та 3 відсотків річних за період 01 жовтня 2015 року по 17 січня 2022 року.
Відповідач сплатив визначену судом суму основної заборгованості (частину виграшу в лотерею) 26  лютого 2024 року. А отже період з 18 січня 2022 року по 25 лютого 2024 року є також періодом прострочення виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань перед позивачем. 
Доводи апеляційної скарги позивача про те, що ним було добровільно та своєчасно виконано рішення суду не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки зобов`язання виникло на підставі договору, а не на підставі рішення суду, а тому судом вірно визначений період прострочення виконання зобов`язання. 
Згідно розрахунку втрат за період прострочення сплати суми виграшу у розмірі 285714,29 грн з 18 січня 2022 року по 25 лютого 2024 року, сума 3% річних складає - 18055,12 грн; сума інфляційних нарахувань складає - 92151,68 грн. Вказаний розрахунок перевірений судом і доводами апеляційної скарги не спростовується.  
Судові витрати визначені судом першої інстанції пропорційно до задоволених позовних вимог, апеляційна скарга не містить доводів на їх спростування.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми грошових коштів.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.
 
В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, підстави для компенсації відповідачеві понесених на стадії апеляційного перегляду справи судових витрат - відсутні.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Патріот» - залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 лютого 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.
 
Суддя-доповідач:                                                                             В.В. Соколова
 
Судді:                                                                                                 С.М. Верланов
                                                                                                             
Н.В. Поліщук

 
        Повний текст постанови складений 24 липня 2025 року.