ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3265/24  Номер провадження 22-ц/814/1653/25	Головуючий у 1-й інстанції Подмаркова Ю. М.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Чумак О.В.,
суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,
при секретарі Галушко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 28 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про стягнення штрафних санкцій за договорами

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (далі – ТОВ «Полтаваенергозбут») про стягнення штрафних санкцій за договорами.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що  між ОСОБА_1 та ТОВ «Полтаваенергозбут» було укладено два Договори про купівлю- продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 5220007 від 18.10.2021 та № 5220009 від 02.11.2021. Згідно умов Договорів ТОВ «Полтаваенергозбут» зобов`язується купувати у споживача – ОСОБА_1 електричну енергію за «зеленим» тарифом, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою споживача в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, що належить споживачу. Згідно пункту 2.2. Договорів ТОВ «Полтаваенергозбут» зобов`язано здійснювати отримання та обробку даних вузла обліку споживача та надавати споживачу оформлені платіжні документи. Розрахунковим періодом є календарний місяць - п. 4.1. Договору. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.
У період з 01.07.2023 по 31.10.2023 ОСОБА_1 було передано, а ТОВ «Полтаваенергозбут» прийнято електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватного домогосподарства, на суму:
1) за договором № 5220007 від 18.10.2021: за липень 2023 згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.08.2023 на суму 33 433,66 грн; за серпень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.09.2023 на суму 34 720,56 грн; за вересень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.10.2023 на суму 30 943,51 грн; за жовтень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.11.2023 на суму 15 245,02 грн;
2) за договором № 5220009 від 02.11.2021: за липень 2023 згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.08.2023 на суму 38 832,21 грн; за серпень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.09.2023 на суму 41 695,56 грн; за вересень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.10.2023 на суму 37 699,74 грн; за жовтень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.11.2023 на суму 21 104,56 грн.
Оплату отриманої електроенергії відповідачем було здійснено з порушенням строку, передбаченого умовами Договорів, а саме: 26.03.2024 за жовтень 2023 року, 27.05.2024 за серпень 2023 року, 04.07.2024 за липень 2023 року та 09.07.2024 за вересень 2023 року.
Згідно умов Договорів сторони передбачили відповідальність ТОВ «Полтаваенергозбут» за порушення зобов`язань щодо оплати за товар, а саме: у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, ТОВ «Полтаваенергозбут» зобов`язаний сплатити споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу» - пункт 4.10. Договору.
Розмір нарахованих штрафних санкцій з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних та пені становить:
1) за Договором купівлі-продажу № 5220007: за липень 2023 року (період нарахування з 21.08.2023 по 03.07.2024): 2 303,77 (інфляційне збільшення) + 875,21 (3 % річних) + 9 297,76 (пеня) = 12 476,74 грн; за серпень 2023 року (період нарахування з 21.09.2023 по 26.05.2024): 1 412,87 (інфляційне збільшення) + 709,44 (3 % річних) + 7 401,97 (пеня) = 9 524,28 грн; за вересень 2023 року (період нарахування з 21.10.2023 по 08.07.2024): 1 706,43 (інфляційне збільшення) + 665,02 (3 % річних) + 6 539,86 (пеня) = 8 911,31 грн; за жовтень 2023 року (період нарахування з 21.11.2023 по 25.03.2024): 291,66 (інфляційне збільшення) + 157,59 (3 % річних) + 1 591,36 (пеня) = 2 040,61 грн; всього штрафних санкцій за Договором купівлі-продажу № 5220007 – 32 952,94 грн;
2) за Договором купівлі-продажу № 5220009: за липень 2023 року (період нарахування з 21.08.2023 по 03.07.2024): 2675,76 (інфляційне збільшення) + 1 013,34 (3 % річних) + 10 771,49 (пеня) = 14 460,59 грн; за серпень 2023 року (період нарахування з 21.09.2023 по 26.05.2024): 1 696,70 (інфляційне збільшення) + 851,95 (3 % річних) + 8 888,94 (пеня) = 11 437,59 грн; за вересень 2023 року (період нарахування з 21.10.2023 по 08.07.2024): 2 079,02 (інфляційне збільшення) + 810,23 (3 % річних) + 7 967,78 (пеня) = 10 857,03 грн; за жовтень 2023 року (період нарахування з 21.11.2023 по 25.03.2024): 403,76 (інфляційне збільшення) + 218,16 (3 % річних) + 2 203,01 (пеня) = 2 824,93 грн; всього штрафних санкцій за Договором купівлі-продажу № 5220007 – 39 580,14 грн.
Просила стягнути з ТОВ «Полтаваенергозбут» на користь позивача нараховані штрафні санкції за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом № 5220007 від 18.10.2021 та № 5220009 від 02.11.2021 у розмірі 72 533,08 грн. 

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 28 січня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та штрафних санкцій за договорами задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Полтаваенергозбут» на користь ОСОБА_1 інфляційні нарахування у розмірі 10119,29 грн, 3% річних у розмірі 4252,39 грн, а всього 14371 грн 68 коп у зв`язку із простроченням виконання грошових зобов`язань за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим тарифом" приватним домогосподарством № 5220007 від 18.10.2021 та № 5220009 від 02.11.2021.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ТОВ «Полтаваенергозбут» на користь держави судовий збір у розмірі 239 грн 94 коп.

З рішенням суду не погодилася  ОСОБА_1  таоскаржила його в апеляційному порядку. Просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні пені скасувати та постановити нове, яким в цій частині задовольнити її позовні вимоги. 

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме не правильне тлумачення положень законодавства. Зазначає, що вона є учасником роздрібного ринку електричної енергії в якості кінцевого споживача електричної енергії, яку використовує для власних потреб. При цьому відповідно до Закону «Про ринок електричної енергії» від 10 червня 2023 року Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку (крім споживачів, що не є учасниками оптового енергетичного ринку). Також звертає увагу суду, що відповідно до постанови ВС у справі № 911/1359/22 постанова НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 є обв`язкою до виконання всіма учасниками ринку та має застосовуватися останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії. А тому вважає, що підпункт 16 пункту 1 зазначеної постанови НКРЕКП стосується тих учасників на ринку електроенергії, які здійснюють на ньому господарську діяльність, і укладають між собою двосторонні договори.
Крім того, звертає увагу суду на неправильне проведення розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних, оскільки вони мають нараховуватися на всю суму нарахованої плати з врахуванням податків.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Полтаваенергозбут», посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 18.10.2021 між ТОВ «Полтаваенергозбут» та ОСОБА_1 укладено договір про купівлю – продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 5220007 відповідно до якого Споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру (необхідне підкреслити) об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у Споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим Договором. Величина встановленої потужності з енергії сонячного випромінювання становить 30 кВт. (а. с. 11-13)
02.11.2021 між ТОВ «Полтаваенергозбут» та ОСОБА_1 укладено договір про купівлю – продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 5220009 відповідно до якого Споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру (необхідне підкреслити) об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у Споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим Договором. Величина встановленої потужності з енергії сонячного випромінювання становить 30 кВт. (а. с. 7-8)
Відповідно до п. 2.2., 4.1 вищевказаних договорів Постачальник універсальних послуг зобов`язаний: здійснювати отримання та обробку даних вузла обліку Споживача, отриманих від постачальника послуг комерційного обліку та/або оператора системи; надавати Споживачу оформлені платіжні документи. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Пунктом 4.10 Договорів визначено, що у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, постачальник універсальних послуг зобов`язаний сплатити Споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
На підтвердження обсягів виробленої енергії приватного господарства між сторонами були підписані акти приймання-передачі товару (електричної енергії): № 7 від 01.08.2023 (Додаток 2 до Договору від 18 жовтня 2021 року № 5220007) за розрахунковий період з 01.07.2023 по 01.08.2023 з енергії сонячного випромінювання 5196 кВТ/год по тарифу 6,4345 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 33 433,66 грн; № 8 від 01.09.2023 за розрахунковий період з 01.08.2023 по 01.09.2023 з енергії сонячного випромінювання 5396 кВТ/год по тарифу 6,4345 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 34 720,56 грн; № 9 від 01.10.2023 за розрахунковий період з 01.09.2023 по 01.10.2023 з енергії сонячного випромінювання 4809 кВТ/год по тарифу 6,4345 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 30 943,51 грн; № 10 від 01.11.2023 за розрахунковий період з 01.10.2023 по 01.11.2023 з енергії сонячного випромінювання 2391 кВТ/год по тарифу 6,376 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 15 245,02 грн. (а. с. 13, 14)
На підтвердження обсягів виробленої енергії приватного господарства між сторонами були підписані акти приймання-передачі товару (електричної енергії): № 7 від 01.08.2023 (Додаток 2 до Договору від 02 листопада 2021 року № 5220009) за розрахунковий період з 01.07.2023 по 01.08.2023 з енергії сонячного випромінювання 6035 кВТ/год по тарифу 6,4345 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 38 832,21 грн; № 8 від 01.09.2023 за розрахунковий період з 01.08.2023 по 01.09.2023 з енергії сонячного випромінювання 6480 кВТ/год по тарифу 6,4345 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 41 695,56 грн; № 9 від 01.10.2023 за розрахунковий період з 01.09.2023 по 01.10.2023 з енергії сонячного випромінювання 5859 кВТ/год по тарифу 6,4345 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 37 699,74 грн; № 10 від 01.11.2023 за розрахунковий період з 01.10.2023 по 01.11.2023 з енергії сонячного випромінювання 3310 кВТ/год по тарифу 6,376 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 21 104,56 грн. (а. с. 9, 10)
Відповідач сплатив позивачу за придбану енергію за договором № 5220007 від 18.10.2021: за липень 2023 року 04.07.2024 в сумі 26 914,10 грн; за серпень 2023 року 23.05.2024 в сумі 27 950,05 грн; за вересень 2023 року 09.07.2024 в сумі 24 909,53 грн; за жовтень 2023 року 26.03.2024 в сумі 12 277,37 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 1081300 від 04.07.2024, № 1070327 від 23.05.2024, № 1088544 від 09.07.2024, № 1049685 від 26.03.2024, які долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву. (а. с. 48-51)
Відповідач сплатив позивачу за придбану енергію за договором № 5220009 від 02.11.2021: за липень 2023 року 04.07.2024 в сумі 31 265,10 грн; за серпень 2023 року 23.05.2024 в сумі 33 564,93 грн; за вересень 2023 року 09.07.2024 в сумі 30 348,29 грн; за жовтень 2023 року 26.03.2024 в сумі 16 989,17 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 1081301 від 04.07.2024, № 1070328 від 23.05.2024, № 1088546 від 09.07.2024, № 1049686 від 26.03.2024, які долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву. (а. с. 48-51)
Відповідач сплатив на користь держави за договором № 5220007 від 18.10.2021 та за договором № 5220009 від 02.11.2021 ПДФО за липень- жовтень 2023 року у загальному розмірі 45 663,77 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 1083116 від 04.07.2024, № 1082796 від 04.07.2024, № 1069089 від 23.05.2024, № 1069088 від 23.05.2024, № 1087023 від 09.07.2024, № 1086762 від 09.07.2024, № 1047603 від 26.03.2024, № 1047602 від 26.03.2024, які долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву. (а. с. 40-47)
Відповідач сплатив на користь держави за договором № 5220007 від 18.10.2021 та за договором № 5220009 від 02.11.2021 військовий збір 1,5% за липень- жовтень 2023 року у загальному розмірі 3 805,31 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 10833801 від 04.07.2024, № 1082496 від 04.07.2024, № 1068457 від 23.05.2024, № 1068443 від 23.05.2024, № 1088284 від 09.07.2024, № 1088071 від 09.07.2024, № 1048624 від 26.03.2024, № 1048343 від 26.03.2024, які долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву. (а. с. 40-47)
Обов`язок сплатити пеню передбачено п. 4.10 укладеного між сторонами договору.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір пені за несвоєчасні розрахунки відповідача за поставлену електричну енергію за договором № 522007 від 18.10.2021 становить 24 830,95 грн, за договором № 5220009 від 02.11.2021 становить 29 831,22 грн.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та законодавству, що регулює спірні правовідносини колегія судді звертає увагу на наступне.
Згідно частин 1 та 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП №332 від 25 лютого 2022 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.
Пунктом 96 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» (тут і далі в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що учасник ринку електричної енергії (далі - учасник ринку) - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор малої системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець, оператор установки зберігання енергії та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії в порядку, передбаченому цим Законом.
Згідно пункту 98 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор установки зберігання енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа (крім гідроакумулюючих електростанцій), яка здійснює діяльність із зберігання енергії з метою продажу електричної енергії, що відпускається з установки зберігання енергії, та/або з метою надання допоміжних послуг чи надання послуг з балансування за допомогою установки зберігання енергії.
Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії.
Розділом 11.3 вказаної постанови регулює особливості продажу та обліку електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств, а також розрахунків за неї.
Відповідно до пункту 11.3.1 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) андивідуальний побутовий споживач, що встановив у межах свого приватного(-их) домогосподарства(-в) генеруючу(-і) установку(-ки), призначену(-і) для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру з можливістю відпуску електричної енергії в мережу оператора системи або інших власників мережі, має право у межах сумарної встановленої потужності генеруючих установок (яка визначається на підставі паспортів точок розподілу як сумарна потужність встановлених генеруючих установок за всіма площадками вимірювання приватного(-их) домогосподарства(-в), які належать індивідуальному побутовому споживачу на території України, у тому числі на праві спільної власності (спільне майно), і не має перевищувати рівень встановленої потужності для відповідної категорії генеруючої установки, визначеної законом), здійснювати продаж виробленої електричної енергії, в обсязі, що перевищує місячне споживання приватного(-их) домогосподарства(-в) відповідно до цих Правил, та на підставі договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, що є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, до умов якого побутовий споживач приєднався відповідно до цих Правил.
Згідно абзацу 2 пункту 11.3.2 власник приватного домогосподарства має право на встановлення установки зберігання енергії. Відпуск власником приватного домогосподарства обсягів електричної енергії в мережу ОЕС України або в мережі інших власників електричних мереж, виробленої власною(-ими) генеруючою(-ими) установкою(-ами) та які накопичені в установці зберігання енергії від власної(-их) генеруючої(-их) установки(-ок), допускається за умови дотримання вимоги, що в будь-який час потужність, з якою здійснюється відпуск електричної енергії, не перевищує встановлену потужність генеруючих установок такого споживача, а також за наявності окремого комерційного обліку електричної енергії, перетікання якої здійснено як до, так і з установки зберігання енергії відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку.
З наведеного слідує, що ОСОБА_1 , як фізична особа, яка у своєму приватному домогосподарстві має генеруючі установки, призначені для виробництва електричної енергії для власних потреб, невикористану вироблену електроенергію зберігає та продає на підставі укладених договорів купівлі-продажу. Тобто позивачка є оператором установки зберігання енергії, на яку, як на учасника ринку електричної енергії, поширюється підпункт 16 пункту 1 постанови НКРЕКП №332 від 25 лютого 2022 року.
За вказаних обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині стягнення пені у зв`язку з її нарахуванням у період введення в Україні воєнного стану.
При цьому, безпідставними є посилання ОСОБА_1 на зміст постанови ВС у справі № 911/1359/22 від 19 квітня 2024 року, а саме, що постанова НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 є обв`язкою до виконання всіма учасниками ринку та має застосовуватися останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, оскільки Верховний Суд розглядав господарську справу в якій учасниками правовідносин були суб`єкти господарювання, яких і стосується даний висновок. При цьому, Верховний Суд у вказаній постанові не вирішував питання законодавчого врегулювання суб`єктного складу учасників ринку з прив`язкою до факту здійснення ними господарської діяльності на яких поширюється дія постанова НКРЕКП № 332 від 25.02.2022.
Також колегія суддів не приймає до уваги доводи наведені в апеляційній скарзі, що три проценти річних та інфляційні втрати мають нараховуватися на всю суму з урахуванням податків виходячи з наступного.
Так, у вказаних правовідносинах ТОВ «Полтаваенергозбут» є податковим агентом ОСОБА_1 та відповідно сплачу за неї податки з доходу отриманого на підставі договорів від 18 жовтня 2021 року № 5220007 та від 02 листопада 2021 року №5220009.
Як вбачається з матеріалів справи відповідачем позивачу було виплачено вартість отриманої електричної енергії та сплачено відповідні податкові платежі.
При цьому згідно частини 2 статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.
Враховуючи правовий характер інфляційних втрат та трьох процентів річних колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо їх нарахування на суму, яка фактично не була вчасно виплачена позивачу, без врахування податку, що сплачений податковим агентом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. 
Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 28 січня 2025 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 24 червня 2025 року

Головуючий                         О.В. Чумак 

Судді                         Ю.В. Дряниця
                                                       
                                                                       Л.І. Пилипчук