ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 р.	Справа № 520/9561/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі №520/9561/25
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                  
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі – позивач, ОСОБА_1 , апелянт) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області), у якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області, що полягає у невиплаті ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат, які утворилися на виконання рішень суду;
- стягнути з ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат у розмірі 66747,42 грн, що виникла з 01.01.2016, у розмірі 249572,52 грн, що виникла з 01.12.2019 при проведенні перерахунку на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року (справа №520/17079/21), у розмірі 66891,82 грн, що виникла з 01.12.2019, у розмірі 4629,66 грн, що виникла з 01.09.2022 при проведенні перерахунку на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2022 року (справа №520/4118/22), у розмірі 81524,43 грн, що виникла з 01.03.2022 при проведенні перерахунку на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду адміністративний від 11.07.2023 (справа №520/11011/23), у розмірі 57975,30 грн, що виникла з 01.03.2023 при проведенні перерахунку на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду адміністративний від 07.08.2024 (справа №520/16202/24) та зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заборгованості з пенсійних виплат.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ..
Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у відкритті провадження, оскільки помилково вважав, що у цьому спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є рішення суду, що набрало законної сили.
Стверджує, що жодного рішення про стягнення з відповідача заборгованості із пенсійних виплат та виплатити компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заборгованості з пенсійних виплат не існує.
Наголошує, що ключовим питанням, в цьому випадку є те, що він має саме право, а не зобов`язаний звертатись до суду в порядку статей 378, 379, 382, 383 КАС України, а жодною нормою КАС України не заборонено звертатись до суду за стягненням певних сум, навіть, якщо вони виникли після перерахунку пенсії на виконання рішення суду. Проте, висновок суду першої інстанції разом із висновком Верховного Суду у справі від 26.02.2024 у справі №120/13369/23, зводиться до того, що позивач зобов`язаний звертатись до суду лише в порядку судового контролю або в порядку примусового виконання рішення.
Звертає увагу, що в справах №520/17079/21, №520/4118/22, №520/11011/23, №520/16202/24 перерахунок та виплата пенсії була здійснена відповідачем добровільно, без звернення до примусового виконання. Вказує, що бездіяльність відповідача щодо невиплати заборгованості виникла вже після виконання рішення і є самостійною та окремою підставою для звернення до суду, оскільки питання стягнення заборгованості у зазначених справах не було предметом позову у справах №520/17079/21, №520/4118/22, №520/11011/23, №520/16202/24.
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи в силу приписів ч. 4 ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судовим розглядом встановлено, що Позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугою років на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.
Передумовою звернення до суду з даною позовною заявою стало неналежне, на думку позивача, виконання відповідачем рішень Харківського окружного адміністративного суду у справах №520/17079/21, №520/4118/22, №520/11011/23, №520/16202/24.
Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 у справі №520/17079/21 позов ОСОБА_1  до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково. 
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019, виходячи з грошового забезпечення, визначеного в довідці ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» №100/25591 за вих.№33/41-3078 від 05.08.2021. 
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області провести ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії, виходячи з грошового забезпечення, визначеного в довідці ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» №100/25591 за вих.№33/41-3078 від 05.08.2021, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо зменшення з 01.01.2016 відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 82% до 70% грошового забезпечення. 
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82% сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 у справі №520/4118/22 позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено. 
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області які полягають у зменшенні з 01.12.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 при перерахунку за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року по справі №520/17079/21 з 82% грошового забезпечення до 70%. 
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у обмеженні пенсії ОСОБА_1 при перерахунку за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року по справі №520/17079/21 максимальним розміром з 01.12.2019. 
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 82% грошового забезпечення визначеного в довідці про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 05.08.2021 № 33/41-3078 без обмеження максимальним розміром.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 520/11011/23 позов ОСОБА_1 до  ГУ ПФУ в Харківській області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено. 
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у обмеженні пенсії ОСОБА_1 при перерахунку пенсії за судовими рішеннями максимальним розміром з 01.03.2022. 
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмеження її  максимальним розміром з 01.03.2022 з урахуванням виплачених сум та зі збереженням показника 82% грошового забезпечення, визначеного в довідці про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 05.08.2021 № 33/41-3078, з урахуванням доплати до пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 №118 та індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» № 168 від 24.02.2023.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2024 у справі № 520/16202/24 позов   ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області про визнанними протиправними дії  та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. 
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у обмеженні ОСОБА_1 виплати сум індексації пенсії з 01.03.2023 максимальним розміром після проведення індексації встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" обмеженні виплати пенсії максимальним розміром з 01.03.2024 після проведення індексації встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році". 
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати, та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.03.2023 після проведення її перерахунку з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 № 118 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» в повному обсязі без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії максимальним (граничним) розміром 1500 грн, з урахуванням проведених виплат. 
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати, та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.03.2024 після проведення її перерахунку з урахуванням індексації відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 № 118 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та додатково враховуючи індексацію відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» в повному обсязі без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії максимальним (граничним) розміром 1500 грн, з урахуванням проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі № 520/16202/24 апеляційну скаргу - задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 по справі № 520/16202/24 - скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у обмеженні виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 та з 01.03.2024 максимальним розміром. 
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 та з 01.03.2024 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум. В іншій частині - в позові відмовлено.
Вказані судові рішення набрали законної сили.
З позовної заяви судом першої інстанції встановлено таке.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 по справі №520/17079/21, ГУ ПФУ в Харківській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82% сум грошового забезпечення та з 01.12.2019 виходячи з грошового забезпечення, визначеного в довідці ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» №100/25591 за вих.№33/41-3078 від 05.08.2021, у результаті перерахунку утворилась заборгованість у розмірі 66747,42 грн за період з 01.01.2016 по 28.01.2022 та у розмірі 249572,52 грн за період з 01.12.2019 по 28.01.2022.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2022 по справі №520/4118/22, ГУ ПФУ в Харківській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 без обмеження максимальним розміром, у результаті перерахунку утворилась заборгованість за період з 01.12.2019 по 31.12.2022 у розмірі 66891,82 грн та за період з 01.09.2022 по 01.10.2022 у розмірі 4629,66 грн.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду адміністративний від 11.07.2023 по справі №520/11011/23, ГУ ПФУ в Харківській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 без обмеження максимальним розміром, у результаті перерахунку утворилась заборгованість за період з 01.03.2022 по 31.01.2023 у розмірі 81524,43 грн.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду адміністративний від 11.07.2023 по справі №520/16202/24, ГУ ПФУ в Харківській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 та з 01.03.2024 без обмеження максимальним розміром у результаті перерахунку утворилась заборгованість за період з 01.03.2023 по 30.11.2024 у розмірі 57975,30 грн.
Разом із тим, суд першої інстанції звернув увагу на те, що кожне із зазначених вище судових рішень містить зобов`язання щодо виплати пенсії після її перерахунку.
Спір між сторонами щодо розміру заборгованості з пенсійних виплат відсутній.
Позивач зазначив, що станом на день звернення до суду зазначені суми боргу не виплачені, що зумовило звернення до суду з цим позовом.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що питання виплати позивачу недоплаченої пенсії на виконання рішень суду у справах: №520/17079/21, №520/4118/22, №520/11011/23, №520/16202/24 охоплюється вказаними рішеннями суду у зазначених справах та належить до предмета їх виконання, заявлена у цій справі позовна заява фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішень суду в інших справах, що набрали законної сили, та у випадку встановлення неналежності їхнього виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії. Вказав, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту у вигляді стягнення з ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат є одним із способів виконання рішень суду у справах №520/17079/21, №520/4118/22, №520/11011/23, №520/16202/24.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалено за результатами розгляду тотожного позову тому, що поданий до суду, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18 тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
Як встановлено судом першої інстанції, судовими рішеннями по справах №520/17079/21, №520/4118/22, №520/11011/23, №520/16202/24 визнані протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області та ГУ ПФУ в Харківській області зобов`язано вчинити дії з перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 .
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 по справі №520/17079/21, ГУ ПФУ в Харківській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82% сум грошового забезпечення та з 01.12.2019 виходячи з грошового забезпечення, визначеного в довідці ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» №100/25591 за вих.№33/41-3078 від 05.08.2021, у результаті перерахунку утворилась заборгованість у розмірі 66747,42 грн за період з 01.01.2016 по 28.01.2022 та у розмірі 249572,52 грн за період з 01.12.2019 по 28.01.2022.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2022 по справі №520/4118/22, ГУ ПФУ в Харківській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 без обмеження максимальним розміром, у результаті перерахунку утворилась заборгованість за період з 01.12.2019 по 31.12.2022 у розмірі 66891,82 грн та за період з 01.09.2022 по 01.10.2022 у розмірі 4629,66 грн.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду адміністративний від 11.07.2023 по справі №520/11011/23, ГУ ПФУ в Харківській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 без обмеження максимальним розміром, у результаті перерахунку утворилась заборгованість за період з 01.03.2022 по 31.01.2023 у розмірі 81524,43 грн.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду адміністративний від 11.07.2023 по справі №520/16202/24, ГУ ПФУ в Харківській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 та з 01.03.2024 без обмеження максимальним розміром у результаті перерахунку утворилась заборгованість за період з 01.03.2023 по 30.11.2024 у розмірі 57975,30 грн.
Згідно з частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Частинами 2 та 4 статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а на підставі аналізу положень Закону № 1404-VIII дійшла висновку, що неможна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII.
Відповідно до статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18 та від 09.07.2019 у справі №826/17587/18 тощо.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення в іншій справі, а тому позивач, має встановлене процесуальним законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Судами встановлено, що звернення позивача до суду із цим позовом зумовлене його незгодою з виконанням відповідачем рішень суду, яка полягає у непроведені виплати перерахованої пенсії на виконання судових рішень по справам №520/17079/21, №520/4118/22, №520/11011/23, №520/16202/24.
Отже, заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду в інших справах, що набрало законної сили, та у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.01.2025 у справі № 460/10443/24, від 11.02.2025 у справі № 240/13680/24, від 14.05.2025 у справі № 380/14971/23 тощо.
Наведені судом апеляційної інстанції узгоджуються з висновками, викладеними у перелічених постановах Верховного Суду про застосування приписів ст. 170, 382-383 у контексті подібних спірних подібних правовідносин, є обов`язковими при розгляді цієї справи в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.
Посилання апелянта, що бездіяльність відповідача щодо невиплати заборгованості виникла вже після виконання  рішення, а тому на його думку є самостійною і окремою підставою для звернення до суду, оскільки питання стягнення заборгованості у справах №520/17079/21, №520/4118/22, №520/11011/23/ №520/16202/24 не було предметом судового розгляду, колегія суддів вважає такими, що не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції з вище зазначених підстав.
Доводи апеляційної скарги, що предметом позову є право позивача на отримання певних сум невиплаченої пенсії, яке виникло у позивача не в наслідок прийняття судом рішень колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки заборгованість з пенсійних виплат, про стягнення якої ОСОБА_1 звернувся з позовом по цій справі, виникла при проведенні перерахунку пенсії  на виконання судових рішень по справах №520/17079/21, №520/4118/22, №520/11011/23/ №520/16202/24 , згідно яких судом також було зобов`язано відповідача і виплатити нараховані суми за цими рішеннями.
Посилання апелянта на те, що він має право, а не обов`язок звертатися до суду в порядку статей 378, 379, 382, 383 КАС України колегія суддів вважає слушними, проте звертає увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судових рішень. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням цих судових рішень. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному судовому рішенні, у зв`язку з чим, підстав для задоволення скарги апелянта та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 312, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року по справі №520/9561/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено  19.06.2025.