ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/2507/22                                 Головуючий в І інстанції: Шестакова Я.В.
Номер провадження: 22-ц/819/840/25                                        Доповідач: Базіль Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року                                                                  м. Херсон

       Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.,
суддів: Бездрабко В.О., Радченка С.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Харченко Дмитра Миколайовича на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді Шестакової Я.В. у справі №766/2507/22 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
У лютому 2022 року представник Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») Височин С.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 08.07.2019 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1001349772201, на підставі якого ОСОБА_1 видано кредит у сумі 35 500 грн.
Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк у зв`язку з чим станом на 17 січня 2022 року виникла заборгованість в сумі 45210,41 грн, з яких: 24261,33 грн – заборгованість за кредитом; 4,38 грн – заборгованість за процентами; 20607,03 грн – заборгованість за комісією; 337,67 грн – штрафні санкції.
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції. 
Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11.02.2025 року, з урахуванням ухвали про внесення виправлень від 23.06.2025 року, позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до   ОСОБА_1 задоволені.
Стягнуто з   ОСОБА_1 на користь  Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №1001349772201 від 08.07.2019 року станом на 17.01.2022 року у розмірі 45210 (сорок п`ять тисяч двісті десять) гривень 41 копійка.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.
Обґрунтовуючи рішення про задоволення позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості, суд першої інстанції зазначив, що в ході судового розгляду встановлено, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 08.07.2019 року було укладено кредитний договір № 1001349772201, позивачем умови договору щодо надання коштів повністю виконанні, в свою чергу відповідачем не здійснено повернення коштів у строк, визначений у договорі, а відтак зважаючи, що відповідач доказів на погашення боргу не надала, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 45210,41 грн та здійснив розподіл судових витрат.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.06.2025 року заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11.02.2025 року залишено без задоволення. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи скарги.
В апеляційній скарзі представник відповідачки ОСОБА_1 , адвокат Харченко Д.М. просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11.02.2025 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором №1001349772201 від 08.07.2019 року станом на 29.09.2020 року у розмірі 18686 грн 21 коп., з яких 18344 грн 03 коп - заборгованість за кредитом; 4,38 грн - заборгованість по процентам; 337,67 грн - штрафні санкції.
Вказує, що відповідачка не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з неї комісії за обслуговування кредиту бо вважає, що суд при ухвалені оскаржуваного рішення неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.
Порушення норм матеріального права вбачає в тому, що суд не звернув уваги на положення абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до яких кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначені цього Закону є нікчемною.
Відповідно до ч.1-2,5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Як на підтвердження своєї позиції посилається на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у п.31.29 постанови від 13.07.2022 у справі №496/3134/19.
Крім того, вказує, що поза увагою суду залишився той факт, що дійсний розмір кредитної заборгованості відповідачки перед АТ «ПУМБ» становить 18686,21 грн, як то зазначено позивачем у вимозі про погашення заборгованості від 29.08.2020 року.
Узагальнені доводи інших учасників.
Позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» відзив на апеляційну скаргу у строки, встановлені судом, до суду не направив.
Порядок розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України  розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи предмет спору і ціну позову, ухвалою Херсонського апеляційного суду від 02 липня 2025 року визначено розгляд справи проводити в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.
Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 08.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «ПУМБ» із заявою №1001349772201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій просила надати споживчий кредит на загальні споживчі цілі в сумі 35500,00 грн на строк – 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості – 3,99%, розмір процентної ставки – 0,01%.
08.07.2019 року ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в розмірі 35500,00 грн на картковий рахунок, що підтверджується меморіальним ордером № TR.36199057.57046 (а.с.13).
Із виписки по особовому рахунку слідує, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та здійснювала їх часткове повернення.
Згідно з наданим АТ «ПУМБ» розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1001349772201 від 08.07.2019 року, укладеним між АТ «ПУМБ» та  ОСОБА_1 , заборгованість відповідачки станом на 17.01.2022 року становить 45210,41 грн, з яких: 24261,33 грн - заборгованість за кредитом, прострочена заборгованість за відсотками – 4,38 грн; прострочена заборгованість за комісією – 20607,03 грн; штрафні санкції - 337,67 грн. (а.с. 16-17).
Задовольняючи позов АТ «ПУМБ», суд першої інстанції виходив із того, що між АТ ПУМБ та ОСОБА_1 08.07.2019 року було укладено кредитний договір № 1001349772201, умови якого щодо повернення коштів у строк, визначений у договорі, відповідачкою не виконанні, а тому погодившись з розрахунком позивача щодо розміру заборгованості ОСОБА_1 станом на 17.01.2022 року в сумі 45210,41 грн, з яких: 24261,33 грн - заборгованість за кредитом, прострочена заборгованість за відсотками – 4,38 грн; прострочена заборгованість за комісією – 20607,03 грн; штрафні санкції – 337,67 грн, стягнув зазначену заборгованість з відповідачки.
Апеляційний суд із наведеним судом першої інстанції розрахунком заборгованості його висновками та мотивами про задоволення позову в повному об`ємі не може погодитися із таких підстав.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані його позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Матеріалами справи встановлено та не заперечується відповідачкою обставини щодо підписання заяви №1001349772201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 08.07.2019 року та отримання на підставі цієї заяви кредитних коштів в сумі 35500,00 грн.
Доводи апеляційної скарги зводяться до не згоди з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення комісії за обслуговування кредиту та загальної суми боргу, яка на думку апелянта становить 18686,08 та має бути нарахована станом на 29.09.2020 рік.
Вбачається, що в розділі «графік платежів» заяви № 1001349772201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 08.07.2019 року передбачено сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості, яка становить 1416,45 грн. щомісяця.
Щодо стягнення зазначеної комісії апеляційний суд зазначає наступне.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
При цьому, згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому, до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зважаючи на викладене та ураховуючи, що АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачці та за які встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, а також доказів погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно розрахунку заборгованості, наданого АТ «Перший Український Міжнародний Банк», відповідачкою було сплачено 9869,40 грн нарахованої банком комісії за обслуговування кредитної заборгованості, яка є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин сплачені позичальником кошти на погашення неправомірно нарахованої комісії, необхідно зарахувати в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту.
З огляду на викладене, зважаючи та ураховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги в сумі 18686 грн 21 коп, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухваленого у справі заочного рішення від 11.02.2025 року та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог частково, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №1001349772201 від 08.07.2019 року у розмірі 18686,08 грн, з яких: 18344,03 грн - заборгованість за кредитом; 4,38 грн -заборгованість за процентами; 337,67 грн - штрафні санкції, як такого, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Така заборгованість має місце станом на 17.01.2022 рік.
У стягненні заборгованості за комісією в сумі 20607,03 грн - відмовити.
Доводи апеляційної скарги про те, що зазначена заборгованість виникла саме на 29.09.2020 рік, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки відповідач визнав складові кредитної заборгованості нараховані після вказаної дати, про що зазначив в апеляційній скарзі.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Матеріали справи свідчать, що згідно з платіжним дорученням від 27 січня 2022 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн за подання позовної заяви, відповідачем за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в розмірі 2977,20 грн.
Ураховуючи, що позовні вимоги позивача за наслідками розгляду апеляційної скарги задоволенні на 41,33 %, то позивачу пропорційно задоволеним вимогам з ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню 1025,40 грн, а відповідачу - 1230,48 грн.
Згідно з ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Провівши взаємозалік судового збору, остаточно з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 205,08 грн (1230,48 – 1025,40).
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд
Ухвалив:
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Харченко Дмитра Миколайовича задовольнити.
Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №1001349772201 від 08.07.2019 року станом на 17.01.2022 року у розмірі 18686,08 грн, з яких: 18344,03 грн - заборгованість за кредитом; 4,38 грн -заборгованість за процентами; 337,67 грн - штрафні санкції.
       У задоволенні вимог Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення заборгованості за комісією в сумі 20607,03 грн відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь   ОСОБА_1   судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 205,08 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча                 Л.В. Базіль

Судді                 В.О. Бездрабко 

               С.В. Радченко