Справа № 161/7207/25  Провадження №33/802/398/25 	Головуючий у 1 інстанції:Присяжнюк Л. М. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2025 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, та звільнено його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрито, оголошено йому усне зауваження.
З протоколу про адміністративне правопорушення № 365/03-20-04-05-09 від 11.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 не подав податкової декларації з податку на прибуток за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.163-1 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що він надіслав до суду клопотання про те, що він не зможе прибути на засідання, оскільки знаходиться на військовій службі по мобілізації та просив зупинити провадження у справі. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі. Звільнити його від судового збору. 
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином та завчасно повідомлявся про час, дату та місце проведення апеляційного розгляду, що підтверджується телефонограмою від 12.06.2025, яка міститься у матеріалах справи (а.с.33). 
Жодних клопотань про відкладення апеляційного розгляду від нього не надходило, а тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За змістом ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст.245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозицією ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Вказані вимоги закону суддею були виконані в повному обсязі.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, актом неявки керівника для складання протоколу про адміністративне правопорушення, актом про результат камеральної перевірки, а також іншими матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи та вказані докази суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.
Крім того, суд вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення врахував характер та обставини скоєного правопорушення, а саме те, що вчинене адміністративне правопорушення не було систематичним, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, те, що будь-яких негативних наслідків від його дій не настало та обґрунтовано прийшов до висновку, що вчинене правопорушення є малозначними та звільнив від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а справу відносно нього закрив з оголошенням йому усного зауваження.
Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.
Щодо доводів апелянта про те, що місцевий суд безпідставно не зупинив провадження у справі, оскільки він перебуває на військовій службі є голослівними та не беруться апеляційним судом до уваги з огляду на такі положення законодавства.
Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Окрім того, відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Так, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачають зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.
Також слід зазначити, що наведені вище положення ст.268 та ст.294 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за умови її повідомлення про час та дату розгляду справи належним чином.
Одночасно необхідне наголосити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутності можливості брати участь у судовому засіданні безпосередньо, не позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права, визначені у ст.268 КУпАП, в тому числі, подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи, користуватися юридичною допомогою, мати захисника, надавати докази, тощо, і, відповідно, не позбавлена можливості забезпечити належним чином свій судовий захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що, на переконання суду, свідчить про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, достатнього рівня можливостей для здійснення ефективного судового захисту, а суду прийти до законного та обґрунтованого висновку, на підставі наявних в провадженні доказів, зібраних та скерованих сторонами до суду для ухвалення остаточного рішення у справі.
Таким чином, зважаючи на відсутність процесуально визначених КУпАП підстав для зупинення провадження у справі, одночасно враховуючи, що введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства, місцевий суд дійшов правильного висновку щодо відмови зупинення провадження у справі.
З цих підстав, не є порушенням здійснення судом першої інстанції розгляду справи відносно ОСОБА_1 за його відсутності, враховуючи, що він був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2025 року щодо нього – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного                                 В.П. Денісов