ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
Іменем України
09 червня 2025 року
м. Харків
справа №  639/218/25
провадження № 22-ц/818/2715/25
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Пилипчук Н.П., 
суддів: Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,
розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сенс Банк" на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 10 лютого 2025 року, постановлене суддею Борисенко О.О.,
в с т а н о в и в :
У січні 2025 року АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № 630698689 у розмірі 61259,45 грн та суму сплаченого судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.08.2017 позичальник ОСОБА_1 уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630698689 (кредитний договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 12.03.2024 утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 61259,45 грн, з яких: 2440,34 грн – прострочене тіло кредиту, 8177,99 грн – відсотки за користування кредитом, 50641,12 грн – тіло кредиту. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 лютого 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, представник  банку подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 04.08.2017 року ОСОБА_1  уклав з АТ «АЛЬФА БАНК», теперішнє найменування АТ «СЕНС БАНК» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630698689. Зокрема,  ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк». Вищенаведеним підтверджується, факт укладення 04.08.2017 між сторонами кредитного договору, що був підписаний відповідачем, з чого вбачається, що останній підтвердив акцепт Публічної пропозиції та укладення договору між ним та банком на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сторінці www.alfabank.ua або у разі її подальшої зміни – за іншою електронною адресою, що буде вказана в договорі. Відповідно до пунктів оферти та акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630698689, що власноручно підписана 04.08.2017  ОСОБА_1 , за умовами якого є тип кредиту – кредитування рахунку та встановлення відновлюваної кредитної лінії; найменування продукту «Максимум-готівка»; клієнту відкрито рахунок у гривневій валюті; для відповідача випущено міжнародну платіжну картку строком дії на 3 (три) роки з моменту її випуску; ліміт кредитної лінії в розмірі 200 000, 00 грн.; процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою складає 26% річних, тип процентної ставки – фіксована. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, що підписаний 04.08.2017 року ОСОБА_1 , за умовами якого тип кредиту – кредитування рахунку, мета отримання кредиту – споживчі цілі, сума/ліміт кредиту – 25 000, 00 грн., спосіб і строк надання кредиту – безготівковим шляхом, максимальна сума кредиту – 200 000, грн., строк кредитування – 12 місяці з можливістю пролонгації дії відновлюваної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору, строк внесення платежу – до 24 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем відкриття картки, сума щомісячного платежу 280 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка – 5,7%, абсолютне значення подорожчання кредиту – 114 грн., кількість та розмір платежів, періодичність внесення – щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 7% від суми заборгованості, мінімум 50 грн., процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту – 26%. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача станом на 12.03.2024 становить 61 259, 45 грн., що складається з: 2 440, 34 грн. – прострочене тіло кредиту, 8 177, 99 грн. – відсотки за користування кредитом, 50 641, 12 грн. – тіло кредиту. Долучений банком до матеріалів справи розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Щодо отримання кредитної картки та користування кредитними коштами, то виписка по картрахунку підтверджує, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку, оскільки проведення банківських операцій є неможливим без наявності картки. Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Суд першої інстанції приймаючи рішення у даній справі зазначив, що з виписки по рахунку за кредитною карткою  ОСОБА_1  вбачається, що станом на 04.03.2024 року, банком неправомірно нараховано позичальнику щомісячне списання за розрахунково-касове обслуговування основної картки та списання плати за користування послугою sms-інформування, яка підлягає вираховуванню із загального розміру заборгованості, а також що банк неправомірно проводив списання процентів за овердрафт. Однак, слід зазначити, що позивачем до позовної заяви додано пакет документів, які свідчать про те, що кредитний договір № 630698689, який укладено 0408.2017, включає – всі документи підписані між банком та відповідачем, зокрема, оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк». Пунктом 2.1 Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа- Банк» КРЕДИТИ ФІЗИЧНИХ ОСІБ (Додаток № 5), встановлено, що під терміном «кредит» Сторони розуміють грошові кошти у визначеному Сторонами розмірі та спосіб, які Позичальник зобов`язаний повернути у визначені Сторонами строки (терміни), сплативши за користування такими грошовими коштами проценти та інші платежі в розмірі та на умовах, що визначені Сторонами у Договорі, цьому Додатку № 5 та Угоді. Пункт 2.2 передбачає, що сума, валюта, строк, тип кредиту, мета кредиту, розмір процентної ставки, загальна вартість кредиту з урахуванням реальної річної процентної ставки для Позичальника на дату укладення Угоди, розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування, в тому числі розрахунково-касове бслуговування кредитної заборгованості та/або комісій за надання кредиту чи інших  комісій, що можуть бути погоджені між Сторонами, необхідність укладення договорів щодо супровідних послуг, а також порядок та умови нарахування процентів, умови сплати щомісячного платежу та інші умови надання та користування Кредитом, що не визначені Договором або цим Додатком №5, визначаються окремими Угодами, що укладаються на підставі Договору та з урахуванням умов цього Додатку № 5. Всі укладені між Сторонами протягом строку дії цього Договору, Угоди є невід`ємними частинами Договору, цього Додатку № 5 та разом складають єдиний документ. Отже, послуги з розрахунково-касового обслуговування кредитної заборгованості у випадку укладення Угоди надаються в об`ємі, що визначений цим Додатком № 5. при укладенні кредитного договору відповідач був ознайомлений з умовами, викладеними в Публічній пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб та додатками до Договору, а саме Додатком № 5 до Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» КРЕДИТИ ФІЗИЧНИХ ОСІБ, згідно з пунктами якого, послуги з розрахунково-касового обслуговування кредитної заборгованості у випадку укладення Угоди надаються в об`ємі, що визначений цим Додатком № 5.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.367ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.367ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що банк неправомірно списав з рахунку відповідача за розрахунково-касове обслуговування основної картки, плату за користування послугою sms-інформування, проценти за овердрафт у загальному розмірі 61511,89 грн (61114,27+397,62). Отже, пред`явлена до стягнення з відповідача загальна сума заборгованості становить 61259,45 грн, а з рахунку відповідача банк неправомірно списав 61511,89 грн, тому відсутня у відповідача заборгованість перед позивачем за договором № 630698689 від 04.08.2017.
Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судовим розглядом встановлено, що 04.08.2017 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Альфа Банк» було підписано оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», на підставі яких ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок, та сторони письмово погодили всі істотні умови кредитування, а саме, ліміт кредитної лінії у розмірі 2000000,00 грн., процентна ставка за користування кредитною лінією у розмірі 26 % річних, обов`язковий мінімальний платіж становить 7% від суми загальної заборгованості, але не менше ніж 50,00 грн (а.с.3-12).
Також, між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа Банк» укладено договір про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів від 04.08.2017, договір добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток № 248.630698689.111 від 04.08.2017, угоду на використання аналогу власноручного підпису від 04.08.2017, паспорт споживчого кредиту (а.с.13-15).
Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 630698689 від 04.08.2017 банк виконав своєчасно і повністю, відкривши відповідачу поточний рахунок та видавши кредитну платіжну карту, що підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_1 з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 04.08.2017 по 12.03.2024 (а.с.17-22).
З цієї виписки вбачається, що 04.08.2017 банк встановив відповідачу кредитний ліміт у розмірі 25000,00 грн, який в подальшому збільшувався, останній раз 22.02.2023 до 54170,59 грн. Відповідач користувалася кредитними коштами, розраховувалася в терміналах, приймала перекази, поповнювала рахунок, знімала готівку, частково погашала заборгованість. Вбачається, що за цим договором всього витрат – 210485,55 грн, всього надходжень – 89657,55 грн, поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки – 61259,45 грн.
12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», який є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «Альфа Банк», що підтверджується довідкою АТ «Сенс Банк» та Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Витягом з державного реєстру банків (а.с.8,23-36).
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 12.03.2024 становить 61259,45 грн, що складається з: 2440,34 грн – прострочене тіло кредиту, 8177,99 грн – відсотки за користування кредитом, 50641,12 грн – тіло кредиту (а.с.52-61).
14.03.2024 АТ «Сенс Банк» направив на адресу відповідача вимогу про усунення порушень протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, яка відповідачем проігнорована (а.с.37,38,40-46).
Відповідно до частин 1 і 2ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Взяті на себе зобов`язання за договором від 04.08.2017 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 кредитні ресурси, однак в порушення зазначених умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконала.
ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти, користувалася ними та протягом тривалого періоду часу частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою, які було надано банком до суду першої інстанції та не заперечується самим відповідачем.
Банком в підтвердження боргу ОСОБА_1 надано розрахунок заборгованості та виписку по рахунку боржника, яка є первинним документом та підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.
Однак, з виписки по рахунку вбачається, що банк проводив списання з рахунку відповідача за розрахунково-касове обслуговування картки та списання плати за користування послугою sms-інформування.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частини першої, другої та п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
За пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Закон України«Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Пунктом 5 Правил про споживчий кредит передбачено, що банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України«Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частиною 1 та частиною 2 статті 11, частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються ОСОБА_1 та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.
Витяг з Публічної пропозиції, додатків до договору, що розміщений на веб-сторінці банку www.alfabank.ua, на які містить посилання у кредитному договорі, та які були б погоджені з відповідачем у момент укладення вказаного договору суду не представлено, клопотання про витребування відповідних доказів судом не заявлено, що підтверджується матеріалами справи.
З виписки по рахунку за кредитною карткою ОСОБА_1 вбачається, що банком неправомірно нараховано позичальнику щомісячне списання за розрахунково-касове обслуговування основної картки на загальну суму 61511,89 грн, яка підлягає вираховуванню із загального розміру заборгованості.
Отже, відсутні підстави вважати, що при укладенні між сторонами у справі договору, банк дотримався вимог про повідомлення відповідача як споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. 
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.
Підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк" – залишити без задоволення.
Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 лютого 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий:                                                 Н.П. Пилипчук 
Судді:                                                         О.В. Маміна
О.Ю. Тичкова