ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" липня 2025 р.           Справа№ 910/10621/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:                      Кропивної Л.В.
суддів:            Руденко  М.А. 
          Барсук  М.А. 
 
секретар судового засідання Медведєва К.І.,
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» та Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025
у справі № 910/10621/23 (суддя Сівакова В.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг»
до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
про стягнення 4     276     904,85 грн

ВСТАНОВИВ:
04.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» звернулось  до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 4  276 904,85 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного між сторонами договору про врегулювання небалансів електричної енергії № 1850-01073 від 16.09.2020 (далі - договір)  сторони отримали взаємні права та обов`язки щодо врегулювання небалансів електричної енергії. Договірні відносини сторін по договору були змінені в редакції договорів відповідно до наказів Голови правління відповідача та станом на дату звернення до суду позивача чинною є редакція договору, що затверджена наказом відповідача № 58 від 27.01.2023. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку. Згідно п. 7.7.4 глави 7.7 розділу V Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку адміністратора розрахунків (АР) на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом 4 банківських днів з дати направлення рахунка. 
Проте, відповідач у встановлені строки за період з листопада 2022 року по червень 2023 року не виконав зобов`язань по оплаті виставлених позивачем рахунків. 
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 4  276 904,85 грн, з яких 2 385 980,21 грн інфляційних втрат, 853 048,71 грн 3% річних та 1  037 875,93 грн пені.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилався на те, що  отримання товарів (послуг) має   підтверджуватися   видатковою накладною постачальника або актом приймання-передачі. Натомість   додані до позовної заяви рахунки-фактури не є первинними документами, оскільки вони не фіксують господарських операцій, розпоряджень або дозволів на проведення господарських операцій. 
Також відповідач вказував, що позивач до матеріалів справи  долучив рахунки на загальну суму 105  598 703,33 грн. Втім,  на переконання відповідача, за відсутності відповідних актів купівлі-продажу позивачем не підтверджено купівлю-продаж  електричної енергії для врегулювання небалансів за договором. Також відповідач вказував, що може сплачувати позивачу вартість балансуючої електричної енергії виключно з поточного рахунку із спеціальним режимом використання відповідно до Правил ринку та за наявності коштів, що надійшли від учасників балансуючого ринку, на такому рахунку. Отже ,    на переконання відповідача, у його діях відсутня вина як складовий елемент господарсько-правової відповідальності, тому відсутні підстави для застосування до відповідача відповідальності за прострочення оплати. Крім цього, відповідач зазначав, що регулятор  (НКРЕКП) прийняв постанову № 332 від 25.02.2022 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану», пунктом 16 якої на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанову зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Відтак, заявлена позивачем до стягнення пеня не може бути стягнута з відповідача. Також відповідач вказував, що не користується коштами, які надходять на рахунок зі спеціальним режимом використання, тому відсутні підстави для стягнення інфляційних втрат та 3% річних.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 у справі № 910/10621/23 позов задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» 802  305,88 грн 3% річних, 2  385 980,21 грн інфляційних втрат, відстрочивши в цій частині виконання рішення Господарського суду міста Києва №  910/10621/23 від 11.03.2025 до 11.12.2025. 
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» 47  824,29 грн витрат по сплаті судового збору. В іншій частині в позові відмовлено повністю.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення умов договору у визначені строки оплати  вартості електричної енергії для врегулювання небалансів не здійснив, а отже є боржником, що прострочив виконання грошового  зобов`язання.
Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що до задоволення підлягають   інфляційні   у розмірі 2  385 980,21 грн  та  802 305,88 грн   3% річних 
В іншій частині  вимоги про стягнення 3% річних визнані безпідставними, з огляду на те, що позивачем здійснено розрахунок з порушенням чинного законодавства України, зокрема,  нараховано 3% річних за рахунком-фактурою № 212202200538 від 02.12.2022 за період прострочення з 08.12.2022 по 23.12.2022, тоді як судом встановлено, що відповідач мав сплатити цей рахунок у строк 27.12.2022 включно.
Оскільки позивачем нараховано пені за період дії воєнного стану, суд врахував приписи підпункту 15 пункту 1 постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, яка є чинною, та   визнав    відсутніми    підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені за період дії воєнного стану в Україні.
Не погодившись з висновками та мотивами, якими керувався суд першої інстанції при прийнятті рішення, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» через підсистему «Електронний суд» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 по справі № 910/10621/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно встановив обставини, які мають значення для справи та неправильно надав їм оцінки, а також з порушенням норм матеріального та  процесуального права.
За доводами ТОВ «ГС-Трейдинг», він через систему управління ринком Market Management System (http//mms.ua.energy) виставив відповідачу рахунки-фактури, в тому числі 02.12.2022 рахунок-фактуру № 212202200538 від 02.12.2022 за електричну енергію для врегулювання небалансів (розрахунковий період 01.03.2022 - 31.03.2022) на суму 38  585 695,86 грн. Отже, з урахуванням   п. 7.7.4 Правил ринку відповідач мав сплатити кошти за рахунком № 212202200538 від 02.12.2022 у строк до 08.12.2022 включно. Проте, суд першої інстанції помилково визначив останній   строк оплати за даним рахунком - 27.12.2022. 
Невірно  установлений строк  оплати  згаданого  рахунку   призвів до помилкового висновку  про відмову в задоволенні вимог в частині стягнення 3% річних .
При цьому, на переконання позивача, відсутнє обґрунтування в оскаржуваному рішенні щодо відхилення таких вимог.
Також позивач не погодився із висновком місцевого господарського суду щодо застосування постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 та відмови у стягненні з відповідача пені, вказуючи,  що постанова № 332 як підзаконний акт,  має меншу юридичну силу, ніж положення ЦК України (закон), і регулятор  не може зупиняти нарахування та стягнення штрафних санкцій, які є договірними  та передбачені сторонами відповідно до норм ЦК України.
Разом з тим, в апеляційній скарзі Товариством з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 у справі № 910/10621/23, у зв`язку з отриманням повного тексту оскаржуваного рішення 09.04.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 у справі № 910/10621/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 у справі № 910/10621/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 25.06.2025.
Своєю  чергою  Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго»  не погодилось із рішенням місцевого господарського суду в частині задоволених позовних вимог, та звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 по справі № 910/10621/23 в частині задоволених позовних вимог,тож      просило  прийняти в цій частині нове рішення  , яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» в повному обсязі.
За доводами НЕК «Укренерго», суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково не врахував    норми статті 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» та доводи відповідача з привод того  що   сплата    вартості  балансуючої електричної енергії здійснюється  виключно з поточного рахунку із спеціальним режимом та за наявності коштів, що надійшли від учасників балансуючого ринку, на такому рахунку.  На думку   відповідача,   суд дійшов передчасних висновків, що у НЕК «Укренерго» наявне прострочення виконання зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 16.09.2020 № 1850-0107.
НЕК «Укренерго» наголошувало на тому, що не користується коштами, які надходять на рахунок зі спеціальним режимом використання, відтак підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат відсутні.
В апеляційній скарзі Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» також викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 у справі № 910/10621/23, у зв`язку з отриманням повного тексту оскаржуваного рішення лише 09.04.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2025 поновлено  Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 у справі № 910/10621/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 у справі № 910/10621/23. Об`єднано в одне провадження апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» та Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 у справі № 910/10621/23. Спільний розгляд апеляційних скарг призначено на 25.06.2025.
09.06.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому позивач просив залишити апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 у справі № 910/10621/23 в частині задоволених позовних вимог - без змін.
У судовому засіданні 25.06.2025 оголошено перерву до 02.07.2025.
25.06.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» - адвоката Повелько Анастасії Русланівни до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання, в якому викладено прохання надати їй  можливість участі  в розгляді апеляційних скарг  у  режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, проведення судового засідання здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку https://vkz.court.gov.ua/. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» - адвоката Повелько Анастасії Русланівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції  задоволено.
У судове засідання 02.07.2025 з`явився представник відповідача. Представник позивача для  участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції не під`єднався.
Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до п. 5 статті 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.
Колегія суддів зауважує, що звертаючись до апеляційного господарського суду із клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг»  адвокат Повелько Анастасія Русланівна   підтвердила, що ознайомлена з вимогами Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку та відеозапису ходу і результатів процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції під час судового засідання у адміністративному, цивільному та господарському процесах.
Суд апеляційної інстанції не мав технічних складностей у забезпеченні   проведення  відеоконференції, проводив  такі   протягом   дня засідань, тож  відсутність адвоката    Повелько А.Р. у системі проведення відеоконференцзв`язку та не під`єднання до відеоконференції на неодноразове запрошення секретаря судового засідання є її власним вибором на участь в судовому засіданні.
Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала   можливим розгляд апеляційних  скарг  в даному судовому засіданні.
Розглянувши доводи апелянтів, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційних скарг, з огляду на таке.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач приєднався до умов договору відповідача про врегулювання небалансів електричної енергії (ідентифікатор договору - № 1850-01073, дата акцептування - 16.09.2020).
Відповідно до п. 1.2 договору на підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.
Надалі умови договору були  змінені в редакції договорів, затверджених наказами Голови правління НЕК «Укренерго» № 85 від 06.03.2020, № 634 від 26.11.2020, № 709 від 21.12.2020, № 6 від 05.01.29031, № 111 від 25.02.2021, № 141 від 16.03.2021, № 303 від 01.06.2021, № 58 від 31.01.2022, № 161 від 21.04.2022, № 176 від 16.05.2022, № 236 від 09.06.2022, № 58 від 27.01.2023.
На момент виникнення спору  чинними були редакції договору , що  затверджені наказами № 236 від 09.06.2022 та № 58 від 27.01.2023. 
Відповідно до п. 1.3 договору СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи.
 Врегулювання небалансів електричної енергії з СВБ здійснюється у порядку, визначеному  Законом України «Про ринок електричної енергії»  та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою № 307 від 14.03.2018 (далі - Правила ринку).
Відповідно до п. 1.5 договору врегулювання небалансів електричної енергії є вчинення СВБ (позивач) правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до правил ринку.
Відповідно до п. 2.1 договору вартість небалансів електричної енергії та суми небалансів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховують АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених чинним законодавством.
Згідно з п. 2.2 договору порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.
Відповідно до п. 3.3 договору ОСП зобов`язаний виконувати розрахунки обсягу та вартості небалансу електричної енергії та інші розрахунки відповідно до цього договору та Правил ринку.
Згідно з п. 5.1 договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору.
Відповідно до п. 1.1.2, п. 1.11.1 та п. 1.11.8 Правил ринку система управління ринком (СУР) - програмно-інформаційний комплекс, що складається з окремих систем та підсистем, які забезпечують автоматичне управління даними та процесами, а також виконання розрахунків, передбачених цими Правилами, з урахуванням інтеграції з іншими програмно-інформаційними комплексами, які забезпечують необхідні функції.
За допомогою СУР здійснюється управління процесами, зокрема проведенням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів діяльності на ринку електричної енергії згідно з цими Правилами.
АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком. Авторизація користувачів системи відбувається із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).
Згідно з п. 5.28.1 Правил ринку щоденні звіти про розрахунки та остаточні щомісячні звіти про розрахунки надаються через систему управління ринком кожному ППБ та СВБ і включають детальну інформацію щодо індивідуального зарахування і списання коштів ППБ та СВБ. Форма і зміст початкових та остаточних звітів про розрахунки описані в цьому розділі.
Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (п. 5.6 договору).
Відповідно до п. 7.3.1 Правил ринку передбачено, що АР на щодекадній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.
Згідно з п. 7.7.4 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунка.
Перевіряючи доводи позивача щодо невірно визначеної судом першої інстанції дати виставлення рахунку-фактури № 212202200538 від 02.12.2022 за електричну енергію для врегулювання небалансів (розрахунковий період 01.03.2022 - 31.03.2022) на суму 38  585 695,86 грн та, відповідно,  настання    строку оплати ,  колегія суддів зазначає таке.
Згідно з частиною 1  статті 73 Господарського процесуального кодексу України  доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (частини 1-3  статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Натомість, як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви додано докази на підтвердження виставлення відповідачу через систему управління ринком Market Management System (http//mms.ua.energy) за період жовтень 2022 року - січень 2023 року таких рахунків-фактур: 
№ 0411202200115 від 04.11.2022 за електричну енергію для врегулювання небалансів (розрахунковий період 21.10.2022 - 31.10.2022) на суму 14  287 767,88 грн, виставлено в системі MMS 04.11.2022;
№ 612202200507 від 06.12.2022 за електричну енергію для врегулювання небалансів (розрахунковий період 25.11.2022 - 30.11.2022) на суму 8  998 617,55 грн, виставлено в системі MMS 06.12.2022;
№ 2612202200481 від 26.12.2022 за електричну енергію для врегулювання небалансів (розрахунковий період 17.12.2022 - 20.12.2022) на суму 2  976 698,32 грн, виставлено в системі MMS 26.12.2022;
№ 2601202300108 від 26.01.2023 за електричну енергію для врегулювання небалансів (розрахунковий період 11.01.2023 - 20.01.2023) на суму 40  749 923,72 грн, виставлено в системі MMS 26.01.2023.
Однак, як правильно встановив  місцевий  господарський суд , позивачем не додано до позовної заяви доказів виставлення ним відповідачу через систему управління ринком Market Management System 02.12.2022 рахунку-фактури № 212202200538  за електричну енергію для врегулювання небалансів (розрахунковий період 01.03.2022 - 31.03.2022) на суму 38 585 695,86 грн.
Натомість матеріали справи містять докази надіслання вказаного рахунку-фактури на суму 38  585 695,86 грн  19.12.2022 разом з листом № 1/02 від 02.12.2022 рекомендованою кореспонденцією № 0101139678665, що підтверджується відповідним описом вкладення у цінний лист від 19.12.2022, який отримано відповідачем 21.12.2022.
Отже, з урахуванням наведеної норми та п. 7.7.4 Правил ринку, суд першої інстанції вірно встановив, що відповідач мав сплатити виставлені йому рахунки-фактури у такі строки:
№ 0411202200115 від 04.11.2022 у строк до 10.11.2022 включно;
№ 612202200507 від 06.12.2022 у строк до 12.12.2022 включно;
№ 2612202200481 від 26.12.2022 у строк до 30.12.2022 включно;
№ 2601202300108 від 26.01.2023 у строк до 01.02.2023 включно;
№ 212202200538 від 02.12.2022 у строк до 27.12.2022 включно.
Колегія суддів зауважує, що рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є одними з основних засад судочинства, закріпленими у  статті 124 Конституції України, статтях  2,  7,  13,  14 Господарського процесуального кодексу України. Принцип диспозитивності передбачає, зокрема, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи та в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами.
Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Отже доводи позивача щодо невірно визначеної судом першої інстанції дати виставлення рахунку-фактури № 212202200538 від 02.12.2022 за електричну енергію для врегулювання небалансів (розрахунковий період 01.03.2022 - 31.03.2022) на суму 38  585 695,86 грн не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Щодо незгоди позивача із застосуванням судом постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 та відмови у стягненні з відповідача пені, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до п. 16 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі також - НКРЕКП) № 332 від 25.02.2022 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» (в редакції 31.03.2023) (далі також - Постанова № 332), на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови: зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.
За результатами засідання, проведеного 17.09.2024, винесено постанову НКРЕКП  № 1614 про застереження ДП «Гарантований покупець» щодо недопущення надалі порушення Ліцензійних умов зі здійснення функцій гарантованого покупця та вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Регулятор прийняв   постанову, якою   було встановлено порушення Державним підприємством «Гарантований покупець» Ліцензійних умов провадження господарської діяльності зі здійснення функцій гарантованого покупця, затверджених постановою НКРЕКП від 27.12.2017 № 1471, та вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, зокрема підпункту 16 пункту 1 Постанови № 332.
Факт винесення вказаної постанови та її зміст  окреслює позицію держави в особі уповноваженого органу щодо призупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії.
Хоча постанова НКРЕКП № 332 має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватися ними  у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, і тими,   які уклали між собою двосторонні договори відповідно до статті 66 Закону України «Про ринок електричної енергії», що також обумовлено положеннями статті 179 Господарського кодексу України, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладення типового договору. 
Регулятор визначив модель поведінки учасників   ринку   та вказав    період дії регуляторного акту.   
Схожу за змістом правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22, від 26.07.2023 у справі № 922/1948/22, від 06.06.2024 у справі № 910/4269/22.
Доводи НЕК «Укренерго» щодо відсутності у нього  достатніх коштів для  виконання  грошових зобов`язань     та, відповідно, відсутності в його діях вини у невиконанні  цих зобов`язань  колегією суддів відхиляються за  неспроможністю, адже відсутність коштів  не  є обставиною   , яка  звільняє боржника від  виконання такого зобов`язання.
Викладені в апеляційних скаргах доводи фактично свідчать про незгоду апелянтів з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.
Висновок суду
Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд не допустив порушень норм матеріального и процесуального права при ухваленні оскаржуваного апелянтами судового рішення.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин справи апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а оскаржуване судове рішення - слід залишити без змін. 
Розподіл судових витрат 
В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на апелянтів.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-
УХВАЛИВ:
1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГС-Трейдинг» та Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 у справі № 910/10621/23 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 у справі № 910/10621/23 залишити без змін.
3. Матеріали справи №  910/10621/23 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.
          Повна постанова складена 22.07.2025.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Кропивна 

Судді                                                                                М.А. Руденко

                                                                                М.А. Барсук