ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/185/25 Справа № 185/3962/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Зінченко  А. С. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 червня 2025 року                                                                м. Дніпро
       Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2024 року, відносно :
        ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, інваліда 3 групи, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
провадження у справі за ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, -
за участю: 
особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_2 , 
адвоката – Брага А.І. (в режимі відеоконференції),
представника потерпілого — адвоката — Букур М.Є. (в режимі відеоконференції), 

ВСТАНОВИВ:
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2024 року, провадження у відношенні ОСОБА_2 у справі за ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 675427, 08.04.2024 о 17.25 год в м. Павлоград по вул. Дніпровська, 80 водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 21101 д.н. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Шевроле Лачеті д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який зупинився попереду, чим порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Разом з апеляційною скаргою потерпілий ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Вказує, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності. Зазначив, що перебував на тривалому лікуванні, а тому не міг взяти участі у судовому засіданні. Просив визнати причини пропуску строку поважними. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважав рішення суду передчасним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Вказує, що за фактом ДТП від 08.04.2024 року, протоколи про адміністративне правопорушення працівниками поліції складалися відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Зазначив, що постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.09.2024 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Вважає, що він є потерпілим у вказаній дтп, зазначив, що 08.04.2024 року рухався по вул. Дніпровська, завчасно включив поворотник та перестроївся у крайню ліву смугу, де сталося ДТП з автомобілем ВАЗ 21101 під керуванням ОСОБА_2 . 
Вважав, що саме дії ОСОБА_2 призвели до ДТП.
В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_1 – адвокат Букур М.Є. підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній, особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 та його захисник Брага А.І. заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову суду першої інстанції без змін.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Приймаючи оскаржувану постанову у справі про закриття провадження відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що зазначене правопорушення у діях останнього не знайшло свого підтвердження.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до матеріалів справи, зокрема схеми місця ДТП, відеозапису з камери відеоспостереження, пояснень експерта та самого ОСОБА_2 , останній під час руху дотримувався безпечної дистанції та інтервалу, не втрачав контроль над транспортним засобом, своєчасно вжив заходів до зменшення швидкості та зупинки у зв`язку з виникненням небезпеки дорожнього руху, яка була спричинена маневром іншого учасника – водія ОСОБА_1 .
З урахуванням установлених обставин, дії ОСОБА_2 відповідали вимогам п.п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України. Причинного зв`язку між його діями та настанням дорожньо-транспортної пригоди не встановлено. Відповідно до ст. 9 КУпАП, у діях ОСОБА_2 відсутні ознаки протиправності та вини, а отже, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Проте, з таким висновком не погоджується апеляційний суд з огляду на наступне.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.
На думку апеляційного суду зазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано виходячи з наступного.
Доводи про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, під час апеляційного перегляду знайшли своє підтвердження та підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладено суть правопорушення; схемою місця ДТП від 08.04.2024 року; фототбалицею до неї; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .. 
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №675427 від 08.04.2024 року (а.с.3),  08.04.2024 о 17.25 год в м. Павлоград по вул. Дніпровська, 80 водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 21101 д.н. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Шевроле Лачеті д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який зупинився попереду, чим порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Відповідно до схеми місця ДТП від 08 квітня 2024 року зазначено місце зіткнення та попередні напрямки руху водіїв, а також, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Шевроле Лачеті д.н. НОМЕР_2 , отримав пошкодження заднього бамперу, заднього багажнику, задніх ліхтарів лівого та правого; автомобіль ВАЗ21101 д.н.з. НОМЕР_1 , отримав пошкодження переднього бамперу, переднього капоту, передньої лівої фари, переднього держателя номеру, переднього лівого крила, в графі порушення пункту ПДР зазначено п.12.1, 13.1. (а.с.4).
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 (наданих на місці вчинення ДТП) вбачається, що 08.04.2024 року, близкьо 17-25 огод. У м. Павлограді по вул. Дніпровська, в районі будинку 80, він рухався за кермом свого транспортного засобу Шевроле Лачеті, НОМЕР_2 , і зупинився на нерегульованому пішохідному перехресті, щоб пропустити пішохода. Зупинившись в нього ззаду в`їхало авто ВАЗ 21101 д.н. НОМЕР_1 , внаслідок чого сталося ДТП. Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками без потерпілих (а.с.6).
Згідно фототаблиці (а.с.7 та 7оборот) зображено транспортні засоби ВАЗ 21101 д.н. НОМЕР_1 та Шевроле Лачеті д.н. НОМЕР_2 , а також отримані ними механічні пошкодження.
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимим, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Разом з тим, апеляційний суд наголошує на різних поясненнях ОСОБА_2 наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яких вбачається, що 08.04.2024 о 17.25 год він їхав на автомобілі ВАЗ 21101 д.н. НОМЕР_1 , перед ним їхав автомобіль Шевроле Лачеті д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем, який зупинився попереду. Внаслідок даної події автомобілі отримали механічні пошкодження. Також зазначає, що вважає, що зіткнення його автомобіля відбулося, через різке перестроювання автомобіля Шевроле Лачеті з правої смуги у ліву. 
Пояснення ОСОБА_2 щодо дотримання ним Правил дорожнього руху України та причин дорожньо-транспортної пригоди спростовуються відеозаписом з камери відеоспостереження, долученим до матеріалів справи. 
Із наданого відеозапису чітко вбачається, що транспортний засіб Шевроле Лачеті д.н. НОМЕР_2 рухався в лівій смузі дороги, зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом,не створюючи перешкод або аварійної ситуації для інших учасників дорожнього руху, коли в нього на великій швидкості ззаду в`їхав автомобіль ВАЗ 21101 д.н. НОМЕР_1 . Таким чином, на записі зафіксовано, що транспортний засіб, яким керував  ОСОБА_2 , рухався з такою швидкістю та дистанцією, які не дозволили йому вчасно зреагувати на зміну дорожньої обстановки, попри наявність достатнього огляду та часу для прийняття заходів безпеки. Таким чином, твердження про дотримання безпечної дистанції та швидкості спростовуються об`єктивними доказами.
Крім того, суд не вбачає на записі підтвердження обставин, на які посилається ОСОБА_2 , зокрема: різкого крену автомобіля, зміщення центру ваги чи інших незалежних причин, які могли б унеможливити зупинку транспортного засобу. Відсутність таких ознак свідчить про несвоєчасне реагування водія на зміну дорожньої ситуації та обрання небезпечного режиму руху, що є порушенням п. 12.1 ПДР України.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції, у порушення вимог статті 280 КУпАП, не були повно і всебічно з`ясовані всі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема обставини, пов`язані з механізмом ДТП та оцінкою дій учасників події. 
Суд дійшов передчасного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, ґрунтуючись виключно на припущеннях щодо неможливості визначення, чи мав ОСОБА_2 технічну можливість уникнути зіткнення, що не має вирішального значення для кваліфікації правопорушення у цій категорії справ.
При цьому, суд першої інстанції обмежився допитом лише особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення — ОСОБА_2 , не забезпечивши участі потерпілого ОСОБА_1 та не допитавши його у судовому засіданні, чим порушив принцип змагальності та об`єктивності судового розгляду.
Фактично у мотивувальній частині постанови суд поклав в основу рішення лише одну версію подій — викладену самим ОСОБА_2 , не надавши належної оцінки іншим доказам у справі, зокрема відеозапису з місця події, а також не з`ясувавши позицію потерпілої сторони.
Крім того, суд першої інстанції поклав в основу свого рішення пояснення особи, яка була допитана в якості експерта — ОСОБА_3 , при цьому в матеріалах справи відсутні відомості про ініціатора його залучення. Суд, всупереч вимогам процесуального законодавства, залучив зазначену особу з власної ініціативи без належного процесуального оформлення та обґрунтування необхідності такої дії.
Як було встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_3 не має чинного права на проведення експертних досліджень, оскільки дія його ліцензії була припинена у встановленому порядку, про що свідчать відповідні підтверджуючі документи. Таким чином, висновки та пояснення цієї особи, не можуть вважатися допустимим та належними доказами у розумінні статей 251, 252 КУпАП.
Тому доводи апеляційної скарги представника потерпілого щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи є слушними, у зв`язку з чим постанови суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Водночас, положеннями ч. 2 ст. 38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.
Матеріали даної справи свідчать про те, що інкриміноване ОСОБА_2 адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП вчинене 08 квітня 2024 року та на час апеляційного розгляду даної справи 10 червня 2025 року закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.
Таким чином, беручи до уваги те, що строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закінчилися, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Поміж тим апеляційний суд звертає увагу, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не є процесуальною перешкодою для вирішення питання про відшкодування збитків в порядку цивільного судочинства, оскільки провадження у даній справі закрито з нереабілітуючих підстав.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:
       1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
       2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
       3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
       4) змінити постанову.
Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 , скасування постанови судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2024 року та постановлення нової про визнання винною ОСОБА_2  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ст.124 КУпАП та закриття провадження по справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:
       Клопотання потерпілого ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2024 року, - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.
       Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 , - задовольнити частково.
Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2024 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - скасувати.
Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
       Постанова набирає законної сили негайно, і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                                                 О.Ю. Іванченко