П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/5060/24	
          Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.
                                                                                           Дата і місце ухвалення 19.04.2024р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:     Бойка А.В.,
                         суддів:   Федусика А.Г., 
                                        Шевчук О.А., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), в якому просив: 
-          визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 стосовно неповного нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (в редакції, яка застосовується з 01.09.2022 року) на період дії воєнного стану за січень 2023 року;
-          зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити в повному обсязі збільшену додаткову винагороду ОСОБА_1 у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (в редакції, яка застосовується з 01.09.2022 року) на період дії воєнного стану за січень 2023 року;
-          визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 стосовно неповного нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової винагороди, у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” в редакції, яка застосовується з 21.01.2023 року) та Наказу МВС № 36 від 26.01.2023 року на період дії воєнного стану з 01.02.2023 року по 31.05.2023 року;
-          зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити в повному обсязі збільшену додаткову винагороду ОСОБА_1 у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (в редакції, яка застосовується з 21.01.2023 року) та Наказу МВС № 36 від 26.01.2023 року за період воєнного стану з 01.02.2023 року по 31.05.2023 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.04.2024 року позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Апелянт посилався на те, що судом першої інстанції не були встановлені належим чином фактичні обставини справи, а ті фактичні обставини, які суд визнав встановленими, та на яких ґрунтується судове рішення, не відповідають об`єктивній дійсності.
Так, апелянт вказував на те, що ОСОБА_1 з 22.02.2019 року проходить військову службу у складі НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ).
Відповідач зазначив, що відповідно до розрахункових листів грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року, виданих головним бухгалтером - начальником фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) капітаном ОСОБА_2 , вищевказаний військовослужбовець за період з 01.01.2023 року по 31.05.2023 року, у відповідні місяці протягом 2023 та 2024 років - отримував додаткову грошову винагороду у збільшеному до 100 000 гривень розмірі передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, тобто за час перебування та виконання бойових (спеціальних) завдань безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема, на Лівому березі річки Дніпро, в районі н.п. Дачі. 
Апелянт зазначив, що виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, були здійснені у відповідності до відомостей, що містяться у Журналі бойових дій відділу прикордонної служби (тип С) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.01.2023 року №25/6-р- (гриф).
У поданій апеляційній скарзі апелянт стверджує про неналежність наданих позивачем доказів у підтвердження наявності у нього права на отримання додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у збільшеному до 100 000 гривень розмірі, а саме витягів з довідок військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023 року № 1870 та від 12.06.2023 року № 2/2229, з огляду на відсутність у них будь-яких підписів, виготовлення не на офіційному бланку Військової частини НОМЕР_3 .
Крім того апелянт вказує на те, що старший сержант ОСОБА_1 військову службу у військовій частині НОМЕР_3 не проходить та не перебуває на грошовому забезпеченні у вказаній військовій частині, у її складі не виконував та не міг виконувати відповідні бойові завдання.
Апелянт зазначає, що інформація викладена у наданих позивачем витягах з довідок суперечить інформації, викладеній в журналах бойових дій НОМЕР_1 прикордонного загону.
НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України не заперечує факт виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань, визначених відповідними бойовими розпорядженнями, в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на Лівому березі річки Дніпро в районі н.п. Дачі (неподалік Антонівського мосту) з 24.02.2023 року по 01.03.2023 року, з 27.02.2023 року до окремого розпорядження, з 09.03.2023 року, 13.03.2023 року, 14.03.2023 року, 17.03.2023 року, з 19.04.2023 року, з 21.05.2023 року, за що останній отримав відповідну доплату згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 пропорційно часу участі його у відповідних заходах, однак вказує на те, що решту спірного періоду часу останній перебував поза районами ведення воєнних (бойових) дій безпосередньо в н.п. Херсон, а тому права на додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, не має.
Апелянт звернув увагу на характер виконуваних старшим сержантом ОСОБА_1 бойових (спеціальних) завдань поза районами ведення воєнних (бойових) дій в н.п. Херсон, які відповідно до документів носять наступний характер: реагування на можливі загрози та подальше ефективне виконання завдань; висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту противника, організація служби на постах спостереження. 
Зважаючи на вказане апелянт вважає, що завдання, які виконувались старшим сержантом ОСОБА_1 відсутні у переліку, визначеному наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36,  а отже не відносяться до безпосередньої участі у бойових діях, що також свідчить, на думку апелянта,  про те, що останній не набув права на отримання додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у збільшеному до 100 000 гривень розмірі у спірний період часу (окрім днів виконання бойових завдань на Лівому березі річки Дніпро, за які останній отримав додаткову винагороду у збільшеному розмірі (пропорційно)).
З огляду на викладене апелянт просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.04.2024 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне:
Судом встановлено, що старший сержант ОСОБА_1 є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України з 22.02.2019 року по теперішній час. 
Згідно наданої біографічної довідки позивач у період з 07.07.2021 року по 25.05.2023 року перебував на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії – помічника гранатометника 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби (тип С) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 25.05.2023 року № 257-ОС позивач у період з 25.05.2023 року по 19.01.2024 року перебував на посаді інспектора прикордонної служби 2-ї категорії – водія 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби (тип С) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.
З 19.01.2024 року позивача призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2-ї категорії – водія вогневого відділення прикордонної застави вогневої підтримки прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, що підтверджується наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 19.01.2024 року № 43-ОС.
Звертаючись з даним позовом до суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказував на те, що він у період 01.01.2023 – 31.05.2023 року входить до переліку осіб, які брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебували безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконували бойові (спеціальні) завдання, а саме під час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибинну виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України першого ешелону оборони до батальйону включно в операційній зоні оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 
У підтвердження чого позивачем були надані до суду витяг з довідки військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023 року № 1870 та витяг з довідки військової частини НОМЕР_3 від 12.06.2023 року № 2/2229, згідно яких позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебували безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконували бойові (спеціальні) завдання, а саме під час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України першого ешелону оборони до батальйону включно в операційній зоні оперативного угруповання військ “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”.
Однак, як вказував позивач, за період січень-травень 2023 року йому виплачувалась додаткова винагорода лише у розмірі 30000 грн., тоді як, на його думку, він має право на отримання збільшеної додаткової винагороди у розмірі по 70 000 грн. щомісячно пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань в районах ведення воєнних (бойових) дій за січень-травень 2023 року.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахував відомості, які містяться у витягу з довідки в/ч НОМЕР_3 від 16.05.2023 року № 1870 та витягу з довідки в/ч НОМЕР_3 від 12.06.2023 № 2/2229, в яких вказані підстави їх видачі - бойове розпорядження Головнокомандуючого Збройних сил України від 05.03.2022 № 323т, бойові розпорядження оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 19.11.2022 № 29дск, від 26.11.2022 № 320дск, від 14.01.2023 № 1548дск, 22.02.2023 № 2497дск, від 18.03.2023 № 3024т, від 30.03.2023 № 3318т, журнал бойових дій від 01.01.2023 № 25/6дск, рапорт начальника НОМЕР_1 Прикордонного загону про безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (вхідний від 12.05.2023 № 1916), та дійшов висновку, що оскільки позивач у періоди з 01.01.2023 -30.04.2023, з 01.05.2023 -31.05.2023 приймав безпосередню участь в бойових діях/забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, то він має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн у Порядку № 168 за вказаний період.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, огляду на наступне:
Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ; у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. 
Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження визначає Закону України “Про Державну прикордонну службу України” від 03.04.2003 року № 661-IV (далі – Закон № 661-IV).
Згідно з ч. 1 цього Закону, на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.
Статтею 6 Закону № 661-IV визначено, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 661-IV, до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.
Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". 
За положеннями ст. 16 Закону № 661-IV, грошове забезпечення військовослужбовців та оплата праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ; у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Згідно частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частинами другою-четвертою статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 р. за № 854/32306), термін «грошове забезпечення», використаний у цій Інструкції,  означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.
Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).
Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 року №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024, від 28.10.2024 № 740/2024 і діє на даний час.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова № 168), якою, серед іншого, передбачено на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
Так, пунктом 1 Постанова №168 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 року №217, від 22.03.2022 року №350, від 01.07.2022 року № 754, від 07.07.2022 року № 793 від 08.10.2022 року № 1146), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 р. № 43, яка набрала чинності 21.01.2023 року, були внесені змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168, та викладено пункт 1 цієї постанови у такій редакції: «установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах».
Також Постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 20.01.2023 року пункт 1 Постанови № 168 доповнено новим абзацом згідно з яким, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50000 гривень.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 21 Постанови № 168 (в редакції до 21.01.2023 року) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З урахуванням внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 20.01.2023 року змін, пунктом 21 Постанови № 168 установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.
Таким чином реалізація зазначених вище приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї постанови, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах.
Відповідно до пункту 21 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 з метою врегулювання порядку і умов здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди, передбаченої цією ж постановою, Адміністрацією Держприкордонслужби було видано відповідні накази:
від 31.03.2022 року № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», який застосовувався з 24.02.2022 року; 
від 30.07.2022 року № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», який застосовувався з 01.08.2022 року; 
від 09.12.2022 року № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», який застосовувався з 01.12.2022 року до набрання чинності наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36 «Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України»;
від 26.01.2023 року № 36 «Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», який набрав чинності 01.02.2023 року та застосовувався з 01 лютого 2023 року.
За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23, саме зазначені вище накази Адміністрації Держприкордонслужби визначали механізм реалізації постанови Кабінету Міністрів України №168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби під час дії воєнного стану.
З огляду на вказане застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ та від 26.01.2023 року № 36.
Так, у період з 01.12.2022 року по 31.01.2023 року порядок і умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби визначалися Наказом Адміністрації Держприкордонслужби України № 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 року “Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168” (далі – Наказ № 628).
Пунктами 2, 3 Наказу № 628 передбачено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належить виконання військовослужбовцями у районах ведення бойових дій:
1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, у групування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);
4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;
7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.
Документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:
1) бойовий наказ (бойове розпорядження);
2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;
3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі у таких діях або заходів.
Склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.
У період з 01.02.2023 року по 31.05.2023 року включно механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168 визначався Порядком та умовами виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 року № 36, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.01.2023 року за № 196/39252 (далі – Порядок № 36).
Пунктами 3, 4 та 7 Порядку № 36 визначено, що до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:
1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;
4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;
7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;
8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.
Документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є:
- бойовий наказ (бойове розпорядження);
- журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;
- рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.
Райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.
З аналізу наведених норм законодавства випливає, що військовослужбовці Держприкордонслужби на період дії воєнного стану мають право на виплату додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць у разі, якщо вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Однак, колегія суддів звертає увагу, що таке право не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі, коли вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).
Для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн розмірі їхня безпосередня участь у бойових діях і заходах повинна бути підтверджена документально.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилався на те, що позивач не приймав безпосередню участь у бойових діях та не перебував безпосередньо в районах активного ведення воєнних (бойових дій), оскільки відповідних завдань у вказаний в межах позовних вимог період, зазначений військовослужбовець НОМЕР_1 прикордонного загону не виконував. Вищевикладені тези відповідач обґрунтовує тим, що відповідних завдань на НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_2 ) органами військового управління, покладено не було. 
З метою належного з`ясування всіх обставин у справі судом апеляційної інстанції було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – військову частину НОМЕР_3 та витребувано:
1) відомості щодо перебування ОСОБА_1 у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_3 оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у період з 01.01.2023 року по 31.05.2023 року;
2)   відомості стосовно того, чи оформлялись нею передбачені наказами Адміністрації Держприкордонслужби «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168» документи та чи направлялись вони до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (ВЧ НОМЕР_2 ) для призначення, нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, за всі дні участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з січня по травень 2023 року;
3) документи, які вказані у наданих витягах з довідок військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023 року № 1870 та від 12.06.2023 року № 2/2229, видані військовою частиною НОМЕР_3 , в якості підстави для видачі таких довідок, а саме: журнал бойових дій від 01.01.2023 року № 2497 дск, від 18.03.2024 року № 3024т, від 30.03.2023 № 3318т, журнал бойових дій від 01.01.2023 року № 25/6дск, рапорт начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні    здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (вхідний від 07.06.2023 року № 2337), рапорт начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні    здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (вхідний від 12.05.2023 року № 1916).
Крім того від НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ) було витребувано: відомості щодо перебування ОСОБА_1 у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_3 оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у спірний період; журнал бойових дій від 01.01.2023 року № 2497 дск, від 18.03.2024 року № 3024т, від 30.03.2023 № 3318т, журнал бойових дій від 01.01.2023 року № 25/6дск (у разі наявності); копії рапортів начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (вхідний від 07.06.2023 року № 2337 та вхідний від 12.05.2023 року № 1916), точні відомості про період перебування ОСОБА_1 безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій та виконання ним бойових завдань (точні дати такого перебування) у спірних період – з 01.01.2023 року по 31.05.2023 року;  відомості та письмові пояснення про нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, за всі дні участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з січня по травень 2023 року із зазначенням конкретних сум, виплачених за кожний період та дат виплати таких сум.
На виконання вимог зазначеної ухвали військова частина НОМЕР_3 повідомила, що ОСОБА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 , у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_3 у періоди з 01.01.2023 по 31.05.2023 не перебував. Документи, передбачені наказами Адміністрації Держприкордонслужби «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» для призначення та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з січня по травень 2023 року військовою частиною НОМЕР_3 не видавались. 
Також військова частина НОМЕР_3 повідомила, що згідно затвердженого начальником Генерального штабу Збройних Сил України Переліку органів військового управління (штабів угруповань війсь (сил) або штабів тактичних груп, які включені до складу діючих угруповань військ (сил) Сил Оборони держави, які мають право видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців, органами військового управління, наділеними правом видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі відряджених до цих органів військовослужбовців у бойових діях або заходах, зокрема є: в період з 19.11.2022 по 05.02.2023 – оперативне угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з правом використання для засвідчення підпису командувача угруповання гербової печатки військової частини НОМЕР_5 , що також визначено Переліком; в період з 06.02.2023 по 29.01.2024 – оперативне угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з правом використання для засвідчення підпису командувача угруповання гербової печатки військової частини НОМЕР_5 , що також визначено Переліком. Військова частина НОМЕР_3 до затвердженого начальником Генерального штабу Збройних Сил України Переліку не входить. 
В свою чергу НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України надав до суду розрахункові листи ОСОБА_1 за період січень 2023 року – грудень 2023 року.
Також відповідачем наданий витяг з журналу службово-бойових дій відділу прикордонної служби (тип С) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.01.2023 року № 25/6-р-(гриф), згідно якого позивач:
у період 15.01.2023 року перебував  на ділянці застосування м. Херсон – н.п. Лупарево, мета застосування: з метою збільшення щільності побудови та висвітлення надводної обстановки вздовж р. Дніпро;
у період з 19.02.2023 року до окремого розпорядження перебував у м. Херсоні  на виконання бойового розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 26.11.2022 року з метою здійснення протидиверсійних заходів;
у період 24.02.2023 року перебував на лівому березі річки Дніпро, н.п. «Дачі» та здійснював виконання завдань в районі Дачі терміном несення до 5 діб, здійснення базування груп у визначених районах з подальшим завданням, розгортання спостережних постів;
у періоди 09.03.2023 року, 13.03.2023 року, 14.03.2023 року, 17.03.2023 року перебував на лівому березі річки Дніпро, н.п. «Дачі» з метою пошуку втраченого майна;
у періоди з 19.04.2023 року по 24.04.2023 року, перебував на лівому березі річки Дніпро, н.п. «Дачі» з метою запобігання вогневому впливу та корегування вогню противника по м. Херсон, недопущення раптових дій противника у напрямку Олешки;
у періоди з 21.05.2023 року по 26.05.2023 року, перебував на лівому березі річки Дніпро, н.п. «Дачі» з метою виконання бойових та спеціальних завдань та з метою запобігання вогневому впливу та корегування вогню противника у напрямку Олешки-Херсон та нарощування зусиль у проведені розвідувально-пошукових дій 131 орб у районі «Дачі» озеро Круглик».
В свою чергу відповідач вказує на те, що відповідно до розрахункових листів грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 (спірний період) виданих головним бухгалтером - начальником фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби), вищевказаний військовослужбовець за період з 01.01.2023 по 31.05.2023 року у відповідні місяці протягом 2023  отримував додаткову грошову винагороду у збільшеному до 100 000 гривень розмірі, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, тобто за час перебування та виконання бойових (спеціальних) завдань безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій зокрема на Лівому березі річки Дніпро, в районі н.п. Дачі. 
Як вказує відповідач, вищевикладені виплати додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, були здійснені у відповідності до відомостей, що містяться у Журналі бойових дій відділу прикордонної служби (тип С) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.01.2023 №25/6-р- (гриф) про період часу перебування позивача в районах ведення воєнних (бойових) дій, де останній виконував бойові (спеціальні) завдання визначені відповідними бойовими розпорядженнями, зокрема на Лівому березі річки Дніпро в районі н.п. Дачі (неподалік Антонівського мосту), з 24.02.2023 по 01.03.2023, з 27.02.2023 до окремого розпорядження, 09.03.2023, 13.03.2023, 14.03.2023, 17.03.2023, з 19.04.2023, з 21.05.2023. Тоді як решту вищевказаного періоду часу останній перебував поза районами ведення воєнних (бойових) дій безпосередньо в н.п. Херсон, а отже, на думку відповідача, права на додаткову грошову винагороду не має.
В свою чергу з розрахункових листів ОСОБА_1 за період січень 2023 року – грудень  2023 року вбачається, що позивачу виплачувалась додаткова винагорода у розмірі, збільшеному до 100   000 грн. пропорційно дням участі бойових завданнях або забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).
В інші періоди позивач не приймав безпосередньої участі у бойових діях та не виконував бойових, спеціальних завдань, які Постановою № 168 з урахуванням положень Наказу Адміністрації Держприкордонслужби України № 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 року «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 року № 36, визначаються як безпосередня участь в заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи у районах ведення воєнних (бойових) дій, за які передбачено виплату додаткової грошової винагороди, збільшеної у розмірі до 100   000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
За виконувані позивачем бойові завдання, згідно зазначених вище нормативно-правових актів, передбачена виплата додаткової винагороди у розмірі до 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань, яка і виплачувалась позивачеві згідно наданих розрахункових листків.
Крім того, наявними доказами підтверджується, що позивач, окрім певного періоду у лютому, березні, квітні та травні 2023 року, коли він згідно витягу з журналу  службово-бойових дій виконував бойові завдання, про які зазначено вище, перебував поза районами ведення воєнний (бойових) дій – на території, яка не входить до переліку, визначених наказами Головнокомандувача Збройних Сил України, районів ведення воєнних (бойових) дій.
Відповідно до визначення, наведеного у ст.1 Закону України «Про оборону України», район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Таким чином райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються виключно рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України, що прямо встановлено Законом України «Про оборону України» та відомчими нормативно-правовими актами, які визначали порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, зокрема Порядком № 36.
Так, відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 року №26, від 14.02.2023 року №35, від 01.03.2023 року №52, від 17.03.2023 року №67, від 17.03.2023 року №68, від 01.04.2023 року №89, від 01.05.2023 року №111, від 01.06.2023 року №147, від 01.07.2023 року №183, від 01.08.2023 року №210, від 01.09.2023 року №247, від 01.10.2023 року №273, від 01.11.2023 року №301, від 01.12.2023 року №341, в спірний період до районів ведення воєнних (бойових) в Херсонському районі Херсонській області відносилися лише територія Олешківської міської територіальної громади, острова Забіч, Великий, Бакайський, Борщевий на території Білозерської селищної територіальної громади, острова Карантинний, Великий Потьомкін, Малий Потьомкін, Круглик на території Херсонської міської територіальної громади. А також Нижньодніпровський національний природний парк.
Таким чином наданими відповідачем доказами підтверджено лише певні періоди участі у виконанні позивачем бойових завдань, за які передбачена виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100   000 грн. і така винагорода позивачу була виплачена, що підтверджено наданими позивачем доказами.
В інші періоди  встановлені судом обставини та досліджені докази не підтверджують факт виконання позивачем завдань, які свідчать про його безпосередню участь в бойових діях або заходах, безпосередньо в районах ведення бойових дій, здійснення яких передбачає виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100   000 грн..
При цьому слід зазначити, що доказів перебування позивача у відрядженні або підпорядкуванні військової частини НОМЕР_3 матеріали справи не містять, а отже відсутні належні та допустимі докази вважати надані позивачем витяги з довідок в/ч НОМЕР_3 тими документами, які в силу вищенаведених наказів Адміністрації Держприкордонслужби та Порядку № 36 є підставою для отримання позивачем збільшеної до 100 000 грн додаткової грошової винагороди, передбачені постановою № 168.
Слушними також є і доводи апелянта, що надані позивачем витяги, на підставі яких позивач вважає, що набув право на отримання збільшеної грошової винагороди не містять ані підпису ані печатки.
Що стосується посилань апелянта на те, що відповідно до листа від 28.01.2024 року з Міністерства оборони України, скерованого на ім`я начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, НОМЕР_1 прикордонний загін (в/ч НОМЕР_2 ) перебував у оперативному підпорядкуванню ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та з 19.11.2022 року по 29.01.2024 рік виконував бойові розпорядження Головнокомандувача Збройних сил України від 05.03.2022 року №323т, бойових розпоряджень ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 19.11.2022 року "29дск, від 26.11.2022 року №320дск, від 14.01.2023 року №1548дск, від 22.02.2023 року №2497дск, від 18.03.2023 року №3024т, від 30.03.2023 року №3318т., від 30.09.2023 року №7860дск - брав безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони до батальйону включно по рубежу Лупареве-Херсон, слід зазначити, що вказані обставини жодним чином не підтверджують факт виконання саме позивачем бойових завдань, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони до батальйону включно по рубежу Лупареве-Херсон.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ч. 1, 4 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі наведеного у сукупності, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи та порушено норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Частиною 1 статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                        А.В. Бойко 

Суддя:                                                                                          А.Г. Федусик 

Суддя:                                                                                         О.А. Шевчук